cправа №947/22312/26
провадження №3/947/2160/26

П О С Т А Н О В А
22 червня 2026 року м.Одеса
Суддя Київського районного суду міста Одеси Щербіна А.В., у присутності секретаря судового засідання Гнатів К.Р.,
розглянувши у судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
за участю ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

І.Формулювання обставин правопорушення, яке ставиться особі у провину: 

1. З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №315778 від 15.05.2026 року вбачається, що 15.05.2026 року приблизно о 00 год. 15 хв. ОСОБА_1 , порушуючи комендантську годину, вів себе зухвало, висловлювався нецензурною лайкою, відмовився пред`явити документи для встановлення особи, на численні вимоги припинити правопорушення зухвало не реагував, подія відбувалась за адресою: м.Одеса, вул.Корольова, 58, своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

ІІ. Позиції сторін у справі.

2. У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що його було зупинено працівниками поліції у комендантську годину, коли він рухався на самокаті. На його думку, працівники поліції зупинили його не у встановленому порядку, тому він зробив їм зауваження, після чого поліцейські почали звертатися до нього на «ти» та спілкуватися не в поважній формі. Зазначив, що не відмовлявся виконувати законні вимоги працівників поліції, а лише просив надати йому можливість ознайомитися з їхніми службовими посвідченнями. Звернув увагу на те, що одразу зупинився, не тікав з місця події, не штовхався, не виривався, не погрожував та не вчиняв будь-яких агресивних дій, у зв`язку з чим не розуміє, у чому саме проявилася його злісна непокора працівникам поліції, оскільки для наявності складу правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, звичайної словесної суперечки недостатньо. Після цього до ОСОБА_1 було застосовано кайданки та доставлено його до відділку поліції. Після доставлення до відділку поліції ОСОБА_1 не було надано можливості ознайомитися з матеріалами, які складалися стосовно нього. Від підписання документів він не відмовлявся, а навпаки просив надати можливість ознайомитися з їхнім змістом та сфотографувати їх для консультації з юристом, однак його право на захист було порушено. Також зазначив, що під час перебування у відділку поліції було оголошено повітряну тривогу, однак він продовжував виконувати вимоги працівників поліції та не вчиняв жодних дій, які могли б свідчити про непокору. Наголошував, що неодноразово пропонував співробітнику поліції перевірити його документи шляхом сканування QR-коду з його застосунку у «Дії». Підтвердив, що у нього була можливість надати документи для перевірки без відповідного сканування QR-коду, але бажав, щоб поліцейські перевірили його документи саме таким чином. 

ІІІ. Нормативно-правове обґрунтування:

3. Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
4. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 10 липня 1998 року «Щодо злісної непокори законним вимогам чи розпорядженням працівника міліції під час виконання ним службових обов`язків», за змістом статті 185 КУпАП злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, не раз повторених законних вимог або розпоряджень працівника міліції під час виконання ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок
5. З рішення Конституційного суду України N 10-рп/2011 від 11 жовтня 2011 року, вбачається, що під визначенням злісної непокори слід розуміти відмову особи від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
6. Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». А законом України від 28 липня № 4857-IX затверджено Указ Президента України від 27 квітня 2026 року №342/2026 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 4 травня 2026 року строком на 90 діб.
7. Відповідно до розпорядження начальника Одеської обласної військової адміністрації, яке станом на 15.05.2026 року є діючим, з 01 березня 2023 року на території м. Одеси та Одеської області встановлено комендантську годину з 00:00 до 05:00 годин.
8. Відповідно до п.16 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 8 липня 2020 р. №573, патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку, зокрема надано право перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться. 
9. Окрім цього, відповідно до п.3 зазначеного Порядку встановлено, що патруль – це спільний рухомий наряд, до складу якого, зокрема, входять поліцейські Національної поліції.
10. Положеннями ч.2 ст.32 Закону України «про Національну поліцію» визначено, що у період дії воєнного стану та/або під час мобілізації (крім цільової) поліцейський має право вимагати в особи чоловічої статі віком від 18 до 60 років пред`явлення нею військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.
11. Відповідно до ст.62 Закону України «Про національну поліцію», законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами, а невиконання законних вимог поліцейського має наслідком відповідальність відповідно до закону.
12. Водночас, ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
13. Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

ІV. Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

14. До протоколу про адміністративне правопорушення було додано: 
1) заява ОСОБА_2 від 15.05.2026 року, з якої вбачається, що 15.05.2026 року ним було складено адміністративний протокол серії ГП 315777 та під час складення протоколу було допущено механічну помилку у прізвищі порушника. Просив вважати вірним прізвище « ОСОБА_3 ». 2) диск із відеозаписом з нагрудних камер поліцейського.
15. З дослідженого у судовому засіданні диску із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського зафіксовано момент зупинення ОСОБА_1 співробітниками поліції, у ході якого останні неодноразово наголосили про необхідність пред`явлення ОСОБА_1 документів, що посвідчують його особу. Проте, ОСОБА_1 не надавав свої документи, мотивуючи це тим, що він хоче перерити посвідчення поліцейських. З відеозапису вбачається, (таймінг запису 00:17:01), що співробітник поліції показав ОСОБА_1 своє посвідчення, проте останній, не відводячи погляду з екрану свого мобільного телефону, пояснив, що зараз темно і йому нічого не видно. У подальшому, працівниками поліції декілька разів було повідомлено ОСОБА_1 про необхідність надати для перевірки свої документи, але останній ігнорував ці вимоги, після чого поліцейський наголосив, що у разі ненадання ОСОБА_1 документів, які посвідчують його особу, його буде затримано та доставлено до відділу поліції для встановлення його особи, на що ОСОБА_1 в черговий раз не відреагував, а натомість пішов фотографувати номерний знак службового авто патрульних. Після чого поліцейський знов наголосив про необхідність надати документи для перевірки, але ОСОБА_1 показав щось на своєму телефоні поліцейському, кажучи, що буде телефонувати на лінію 102, після чого працівник поліції сказав, що він може телефонувати кому забажає, після чого ОСОБА_1 сказав: «закрой свой рот» (мова оригіналу) та після чого відбулось адміністративне затримання ОСОБА_1 . У подальшому з відео вбачається перебування ОСОБА_1 у відділі поліції та його спілкування з поліцейськими, у ході якого ОСОБА_1 пропонував поліцейським перевірити його документи за QR-кодом із застосунку «Дія», на що працівник поліції його повідомив, що технічної можливості для цього немає.
16. З матеріалів справи вбачається, що працівники поліції перебували при виконанні службових обов`язків у складі наряду та діяли в межах наданих їм повноважень. Законність їх вимог обумовлена необхідністю перевірити документи особи, яка перебувала на вулиці під час дії комендантської години.
17. Наданий працівниками поліції відеозапис з нагрудних камер підтверджує неодноразове висунення законної вимоги поліцейського про пред`явлення документа та подальше ігнорування ОСОБА_1 даної вимоги, що, на думку судді, свідчить про явну зневажливу поведінку ОСОБА_1 по відношенню до працівників поліції, які виконують службові обов`язки з охорони громадського порядку. 
18. Водночас, доказів, які б свідчили про фактичне своєчасне виконання вимоги пред`явити документи, що посвідчують особу, у спосіб що дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, а не її тривале ігнорування - не надано. Доводи ОСОБА_1 про те, що перебуваючи у відділі поліції він неодноразово пропонував працівникам поліції відсканувати QR-код з його застосунку у «Дії» суддя оцінює критично, оскільки це відбулось вже під час складання адміністративного протоколу, а не під час подій перевірки документів на вулиці, внаслідок яких відбулось адміністративне затримання особи, тому суддя розцінює це як спосіб захисту ОСОБА_1 від відповідальності за свої дії. 
19. Окрім цього, суддя звертає увагу, що під час перебування у відділі поліції, поліцейський неодноразово казав ОСОБА_1 , що у нього немає зараз технічної можливості відсканувати QR-код із застосунку «Дія» та встановити особу за цим кодом. Проте, такі прохання поліцейського ОСОБА_1 також були проігноровані.
20. Також, суддя акцентує, що відповідно до ч.2 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію», у період дії воєнного стану та/або під час мобілізації (крім цільової) поліцейський має право вимагати в особи чоловічої статі віком від 18 до 60 років пред`явлення нею військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.
21. Аналізуючи пояснення ОСОБА_1 у частині того, що він не штовхався, не виривався, не погрожував та не вчиняв інших агресивних дій відносно поліцейських, суддя звертає увагу, що за перелічені ОСОБА_1 дії передбачено кримінальну, а не адміністративну відповідальність.

V. Формулювання обставин, які визнані суддею доведеними:

22. Отже, дослідивши докази по справі, заслухавши особу, оцінюючи кожний доказ з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суддя робить висновок, що 15.05.2026 року за адресою: м.Одеса, вул.Корольова, 58, приблизно о 00 год. 15 хв. ОСОБА_1 , порушуючи комендантську годину, вів себе зухвало, висловлювався нецензурною лайкою, на численні вимоги працівників поліції відмовився пред`явити документи для встановлення особи, тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

VI. Обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність:

23. Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення, зокрема враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
24. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.35 КУпАП суддею не встановлено. 
25. Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.34 КУпАП, суддею не встановлено.

VII. Мотиви призначення адміністративно стягнення та судового збору:

26. Отже, з метою виховання та запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень, суддя вважає, що обґрунтованим та достатнім буде застосувати до нього стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.185 КУпАП.
27. Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
28. Тож, суддя вважає, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн.
29. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 33, 34, 35, 40-1, 185, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 288, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 (сто тридцять шість) гривень.
2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять (15) днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять (15) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.
4. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
5. Ця постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Щербіна