УХВАЛА
04 травня 2026 року 
м. Київ
справа №640/34207/21
адміністративне провадження №К/990/11172/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Юрченко В.П., 

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЕЙЧЕС УКРАЇНА» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2026, додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.12.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2026 у справі №640/34207/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЕЙЧЕС УКРАЇНА» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, стягнення заборгованості та пені, -
УСТАНОВИВ:
Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, Товариство з обмеженою відповідальністю «СІЕЙЧЕС УКРАЇНА» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 14.11.2022, просило:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків від 27.08.2021 №00005150402, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 9.158.878,00 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 4.579.439,00 грн;
- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві (ЄДРПОУ 37993783) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЕЙЧЕС УКРАЇНА» заборгованість з відшкодування ПДВ у розмірі 9.158.878,00 грн за податковою декларацією з податку на додану вартість за квітень 2021 року;
- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві пеню: у розмірі 102.571,18 грн за несвоєчасне бюджетне відшкодування ПДВ у сумі 16.639.325,00 грн, з дня виникнення підстав для нарахування пені (02.07.2021) до моменту її відшкодування (до 26.07.2021 включно); у розмірі 37.285,66 грн за несвоєчасне бюджетне відшкодування ПДВ у сумі 2.400.223,00 грн, з дня виникнення підстав для нарахування пені (02.07.2021) до моменту її відшкодування (до 02.09.2021 включно); пеню, на рівні 120% облікової ставки Національного банку України встановленої на момент виникнення пені, нараховану з дня виникнення підстав для нарахування пені (02.07.2021) протягом строку її дії до дати винесення рішення судом у справі, за несвоєчасне (неповернуте) бюджетне відшкодування ПДВ у сумі 9.158.878,00 грн.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2025, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2026, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків форми «В1» від 27.08.2021 №00005150402 в частині, якою Товариству з обмеженою відповідальністю «СІЕЙЧЕС УКРАЇНА» зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 5.559.502,86 грн (п`ять мільйонів п`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот дві) та застосовано штрафні санкції у розмірі 4.219.501,49 грн (чотири мільйони двісті дев`ятнадцять тисяч п`ятсот одна). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.
19.11.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЕЙЧЕС УКРАЇНА» про ухвалення додаткового рішення у справі №640/34207/21, в якій заявник просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 244240,00 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЕЙЧЕС УКРАЇНА» за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
Додатковим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01.12.2025, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2026, заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЕЙЧЕС УКРАЇНА» про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЕЙЧЕС УКРАЇНА» (04070, м. Київ, вул. Сагайдачного, буд. 33, пов. 6; код ЄДРПОУ 35704808) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г; код ЄДРПОУ 44082145) судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 70.000,00 грн (сімдесят тисяч). В іншій частині заяви відмовлено.
До Верховного Суду 11.03.2026 надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЕЙЧЕС УКРАЇНА» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2026, додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.12.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2026 у справі №640/34207/21.
Скаржником вказано підставами касаційного оскарження пункти 1 та 4 частини 4 статті 328, пункти 1, 3 та 4 частини 2 статті 353 КАС України з посиланням на те, що судами попередніх інстанцій:
-застосовано норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у ряді постанов Верховного Суду, а саме: від 27 березня 2025 року у справі 640/7638/22, від 19.03.2020 року у справі 460/2939/18, від 14.05.2019 року у справі 813/3175/15, від 21.02.2020 року у справі 826/17123/18, від 09.02.2021 року у справі 804/3329/15, від 21.10.2021 року 817/1314/17, але не виключно;
-проігноровано, не досліджено та не надано оцінку переважній більшості аргументів та доказів (належних, допустимих та достатніх) позивача;
-не повністю з`ясовано обставини, що мають значення для справи (зокрема, процедурні порушення, допущені під час перевірки внаслідок неправильного застосування положень п.п. 78.1.8 та п. 200.11 ПК України, чинних на момент спірних правовідносин);
-порушено норми матеріального права: не застосовано приписи п. 201.10, п. 200.4 ПК України, які підлягали застосуванню, внаслідок чого не враховано при винесенні оскаржуваних рішення та постанови, що всі податкові накладні, складені контрагентами за результатами операцій постачання товарів позивачу, є зареєстрованими в ЄРПН, а отже є достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту;
-порушено норми матеріального права: не застосовано приписи пп. б) п. 200.4 ПК України, які підлягали застосуванню, внаслідок чого не враховано, що до бюджетного відшкодування позивачем заявлені ті суми ПДВ, які були фактично сплачені постачальнику за поставлений товар, а отже позивач мав право на отримання бюджетного відшкодування, адже виконав всі встановлені ПКУ вимоги для цього;
-не наведено оцінки аргументам позивача, мотивування неприйняття аргументів позивача, а отже, прийнято невмотивовані судові рішення в порушення приписів ст. 242 КАС України;
Щодо судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи судом першої інстанції, скаржником вказано, що з огляду на незаконність рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, понесені позивачем у зв`язку із розглядом даної справи в суді першої інстанції, підлягають перерозподілу за результатами апеляційного перегляду даної справи. 
Також скаржником вказано, що ним долучено до матеріалів справи заяву від 09.02.2026 про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 234.232,00 грн, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, та клопотання про залучення доказів на підтвердження понесених витрат, однак судом апеляційної інстанції таку заяву позивача не було розглянуто. Крім цього, скаржник просить змінити розподіл судових витрат у вигляді судового збору за подання позову у розмірі 22.270,00 грн та апеляційної скарги у розмірі 19.795,00 грн.
Ухвалою Верховного Суду від 30.03.2026 року касаційну скаргу залишено без руху і установлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом доплати судового збору в розмірі 19.005,00 грн за подання касаційної скарги та надання оригіналу платіжного документа.
На виконання вимог вищенаведеної ухвали скаржником сплачено судовий збір в розмірі 19 005 грн, на підтвердження чого надана платіжна інструкція від 10.04.2026 року № 124.
Отже касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, а підстави для залишення касаційної скарги без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні. 
З урахуванням вищезазначеного, Верховний Суд приходить до висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у справі №640/34207/21.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 329, 330, 334, 335, 338, 340, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЕЙЧЕС УКРАЇНА» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2026, додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.12.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2026 у справі №640/34207/21.
Витребувати з Запорізького окружного адміністративного суду справу №640/34207/21.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.А. Васильєва
Л.І. Бившева 
 В.П. Юрченко ,
Судді Верховного Суду