Провадження № 2/712/84/26
Справа № 712/12170/23

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді – ПИРОЖЕНКО С.А.
при секретарі – БІЛИК О.Ю.
з участю адвоката – ПЕТРУНІНОЇ В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «СГ «ТАС» (адреса: м. Київ, пр. Перемоги 65), ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та стягнення страхового відшкодування, 
В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та стягнення страхового відшкодування, посилаючись на те, що 16 вересня 2021 року на перехресті вул. Казбетська та бул. Шевченка в м. Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортного засобу OPEL VECTRA д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та мотоцикла MUSTANG МТ 200-8 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , який є її рідним сином. В результаті отриманих травм від ДТП, ОСОБА_5 помер.
У відповідності до Вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.09.2022 року (справа № 712/12004/21, провадження № 1кп/712/390/22), відповідача ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Згідно з Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 09.11.2022 року (справа № 712/12004/21, провадження № 11-кп/821 /575/22), вирок від 16.09.2022 року залишено без змін.
Цивільно-правова відповідальність винуватця ОСОБА_4 , на момент ДТП була застрахована, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/9940274у АТ "СГ "ТАС".
26.10.2021 року нею було надано на користь страховика пакет документівнеобхідних для отримання страхового відшкодування, в тому числі й повідомлення про ДТП та заяву на виплату страхового відшкодування. На підставі отриманих документів страховиком було визнано дану подію страховим випадком та сплачено на її користь страхове відшкодування двома траншами в розмірі 36 000 грн., 23 856,02 грн., 12 143, 8 грн., а всього 72 000 грн.
Вважає, що сплачений розмір страхового відшкодування страховиком необґрунтовано занижений, а саме тому вважає стягнути з останнього розмір не сплаченого страхового відшкодування за наступним розрахунком: Моральна шкода: 12 * 6000,00 грн. (мінімальна заробітна плата на момент ДТП) = 72 000 грн. Страховиком, як вже зазначалось, було сплачено 36 000 грн. моральної шкоди.
Так, у відповідності до ч. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділи розміру заподіяної шкоди на. кількість таких осіб.
Розмір нанесеної моральної шкоди оцінює в 800 000 грн. Тому враховуючи ч. 36.3 ст. 36 Закону, 800 000 грн./ 2 (кількість винних осіб) = 400 000 грн. Оскільки максимальний розмір виплати моральної шкоди за смерть потерпілого складає 72 000 грн. страховик зобов`язаний здійснити доплату в розмірі 36 000 грн.
Витрати на поховання та спорудження надгробного пам`ятника: 85 995 грн. (витрати на пам`ятник) + 54 150 грн. (витрати на роботи по встановленню надгробного пам`ятника) + 24 287 грн. 95 коп. (витрати на поховання) + 4 200 грн. витрати на поховання, огорожа, стіл, лавка) + 1 330 грн. (ритуальні послуги) + 9 800 грн. (витрати на поминальний обід) = 179 762, 95 грн.
Страховик виплатив в цій частині страхове відшкодування, в розмірі 36 000 грн. (12 143,98 грн. - 23.03.2023 року, 23 856,02 грн. - 14.08.2023 року). 179 762,95 грн. 2 (кількість винних осіб) = 84 981,48 грн. - загальний розмір за поховання, встановлення та купівлю надгробного пам`ятника.
Таким чином, 12 * 6000, 00 грн. (мінімальна заробітна плата на момент ДТП) = 72 000 грн. - максимальний розмір виплати за поховання. Отже, розмір не сплаченого страхового відшкодування (витрат на поховання), що підлягає до стягнення з AT «СГ «ТАС» на її користь складає 36 000 грн.
Крім того, оскільки страховик не виконав свої зобов`язання в терміни, які повинен був виконати, наявні підстави для нарахування та стягнення на користь позивачки 3% річних, пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ та інфляційних втрат від суми боргу. Загальний розмір всіх штрафних нарахувань становить 31 872, 86 грн.
Внаслідок протиправних винних дій ОСОБА_4 , позивачу було спричинено значну моральну шкоду, оскільки внаслідок втрати рідного сина, пережила нервове потрясіння, смерть сина суттєво змінили ритм її життя та його устрій. Після смерті сина позивачка пережила гостру реакцію на стрес, в результаті чого вимушено стала на облік до Черкаського обласного психоневрологічного диспансеру Черкаської обласної ради. Зважаючи на отриману психічну хворобу позивачки, внаслідок ДТП, остання вимушена час від часу проживати в різних притулках для хворих людей, де отримує необхідну медичну та психіатричну допомогу. Також згідно з консультаційним висновком спеціаліста від 20.12.2021 року, встановлено діагноз позивачці розлад нервової системи. 
Тому з врахуванням глибини фізичних і душевних страждань позивачки, враховуючи незворотність втрати, ступень вини відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що понесена моральна шкода, що підлягає відшкодуванню саме з винуватця події, складає 400 000 грн., а розмір моральної шкоди, що підлягає до стягнення за рахунок ОСОБА_4 розраховано наступним чином: 400 000 грн. - 72 000 грн. (розмір моральної шкоди, що сплачує страховик) = 328 000 грн.
Витрати, що були понесені позивачкою на лікування померлого сина, в розмірі 8 320 грн. підлягають до стягнення за рахунок ОСОБА_4 . Відшкодуванню за рахунок ОСОБА_4 на користь позивачки підлягають й витрати пов`язанні з похованням сина. З розрахунку 179 762, 95 грн. - 72 000 грн. (страхове відшкодування) = 107 762, 95 грн.
Також позивачкою було понесено витрати на відвідування закладів, задля отримання належного догляду, вартість яких загально складає 69 500 грн, а також на придбання ліків для підтримання стану позивачки в сумі 11 245,60 гривень. Вважає, що оскільки дані витрати позивачка понесла внаслідок винних дій відповідача ОСОБА_4 , саме за його рахунок вони мають бути відшкодовані.
У зв`язку з цим, просить стягнути з AT "СГ ”ТАС" на користь ОСОБА_3 несплачене страхове відшкодування за моральну шкоду в розмірі 36 000 грн.; несплачене страхове відшкодування за поховання сина, в розмірі 36 000 грн.; пеню, 3% річних, інфляційні втрати за несвоєчасне виконання зобов`язання, в сумі 31 872, 86 грн.; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесу моральну шкоду, в розмірі 328 000 грн., понесені витрати на лікування ОСОБА_5 , в розмірі 8 320 грн.; понесені витрати на поховання, в розмірі 107 762,95 грн.;понесені витрати на лікування ОСОБА_3 , в розмірі 11245,60 грн.; понесені витрати на відвідування закладів для надання догляду, в розмірі 69 500 грн., стягнути з AT "СГ "ТАС" та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені документально підтверджені судові витрати - судовий збір в сумі 6287 грн. 01 коп.
28.11.2023 року ухвалою судді ОСОБА_6 було відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
13.12.2023 року представником відповідача AT "СГ "ТАС"подано відзив на позовну заяву.
05.01.2024 року представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву.
У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_6 з посади судді, справа передана для розгляду згідно автоматизованого розподілу справ, судді Пироженко С.А.
Ухвалою судді Пироженка С.А. від 08 травня 2024 року справу прийнято до провадження та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження.
10.02.2025 року представником позивача подано заяву про зупинення провадження по справі у звязку зі смерть – 01.01.2025 року позивача по справі ОСОБА_3 , до моменту становлення ОСОБА_7 , яка є її рідною донькою, правонаступником ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 10 лютого 2025 року провадження по справі зупинено до вступу по справі правонаступника померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
02 жовтня 2025 року ОСОБА_7 (спадкоємцем ОСОБА_3 ) подано клопотання про поновлення провадження по справі, а також заяву про зміну підстав позову та збільшення позовних вимог та заяву про відмову від частини позовних вимог.
Ухвалою суду від 14 жовтня 2025 року поновлено провадження по справі, залучено до участі в справі правонаступника ОСОБА_3 її спадкоємицю – ОСОБА_7 , в якості позивача по справі.
06.11.2025 року представником відповідача АТ «СГ «ТАС» подано відзив на позовну заяву, подану ОСОБА_7 .
Ухвалою суду від 16 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_7 та її адвокат Петруніна В.В. позовні вимоги підтримала та просили стягнути з AT "СГ ”ТАС" на користь ОСОБА_7 несплачене страхове відшкодування за моральну шкоду в розмірі 36 000 грн.; несплачене страхове відшкодування за поховання ОСОБА_5 , в розмірі 36 000 грн.; пеню, 3% річних, інфляційні втрати за несвоєчасне виконання зобов`язання, в сумі 93 742,23 грн.; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 понесені витрати на лікування ОСОБА_5 , в розмірі 8 320 грн.; понесені витрати на поховання, в розмірі 107 762,95 грн.;понесені витрати на лікування ОСОБА_3 , в розмірі 11245,60 грн.; понесені витрати на відвідування закладів для надання догляду, в розмірі 69 500 грн., стягнути з AT "СГ "ТАС" та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 понесені документально підтверджені судові витрати в сумі 6287 грн. 01 коп.
Представник відповідача АТ «СГ «ТАС» в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в розмірі 650 грн. витрат за ритуальні послуги, в решті позовних вимог просив відмовити.
Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього витрат на лікування ОСОБА_5 , в розмірі 8 320 грн., понесених витрат на поховання в розмірі 50 000 грн., в решті позовних вимог просив відмовити.
Заслухавши пояснення сторін, думку адвоката, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. 
В судовому засіданні встановлено, що 16 вересня 2021 року на перехресті вул. Казбетська та бул. Шевченка в м. Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортного засобу OPEL VECTRA д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та мотоцикла MUSTANG МТ 200-8 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , який є її рідним сином. В результаті отриманих травм від ДТП, ОСОБА_5 помер.
У відповідності до Вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.09.2022 року (справа № 712/12004/21, провадження № 1кп/712/390/22), відповідача ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Згідно з Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 09.11.2022 року (справа № 712/12004/21, провадження № 11-кп/821 /575/22), вирок від 16.09.2022 року залишено без змін.
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 па момент ДТП була застрахована в АТ «СГ «ТАС» за Полісом АР 9940274 від 14.04.2021 року. З лімітом відповідальності за шкоду завдану майну 3-ї особи в розмірі 130 000 грн. та за шкоду завдану життю та здоров`ю в ліміті - 260 000 грн.
Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Відносини в сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент виникнення спірних правовідносин регулювався Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
У статті 3 Закону визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.
Згідно зі статтею 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Частиною першою статті 21 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до статті 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Пунктом 27.1. статті 27 Закону передбачено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно зі статтею 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
Пунктом 9.4. статті 9 Закону встановлено, що страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.
Згідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Згідно довідки НПУ від 16.09.2021 року, при вищевказаній ДТП, водій мотоцикла «Мустанг МТ 200-8», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 помер в лікарні. В графі цієї довідки –правопорушник не вказаний.
З відповідним письмовим повідомленням про ДТП ОСОБА_4 звернувся до АТ «СГ «ТАС» 21.09.2021 року.
З відповідним письмовим повідомленням про ДТП ОСОБА_7 звернулася до АТ «СГ «ТАС» 02.11.2021 року.
16.01.2023 року на поштову адресу ОСОБА_7 AT «СГ «ТАС» було направлено відповідного листа про призупинення розгляду справи, у зв`язку з тим, що відповідно до ст. 35 та 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не було надано оригіналів необхідних документів, а також в даному листі було зазначено, що після надання оригіналів документів розгляд справи Страховиком буде відновлено і по справі буде прийняте відповідне рішення. 
02.02.2023 року AT «СГ «ТАС» на адресу ОСОБА_7 повторно направлено лист про надання: оригіналу або належним чином завірену копію свідоцтва про смерть  ОСОБА_8 ; оригінали розрахункових документів, які підтверджують витрати на поховання ОСОБА_5 , належним чином завірені копі паспорту та ІПН ОСОБА_7 .
Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.09.2022 року та Ухвалу Черкаського апеляційного суду від 09.11.2022 року до AT СГ «ТАС» було надано 23.03.2023 року.
Так, в тексті Вироку Соснівського районного суду від 16.09.2022 року та Ухвали Черкаського апеляційного суду від 09.11.2022 року зазначено, що в даній ДТП вбачається вина як водія автомобіля «Опель Вектра», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , так і вина водія мотоцикла «Мустанг МТ 200-8», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 («обопільна вина»).
У відповідності до ч. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділи розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.
Таким чино, AT «СГ «ТАС» було прийнято рішення про виплату 50% сум страхових відшкодувань позивачу.
Заяву на страхове відшкодування ОСОБА_7 із зазначеними банківськими реквізитами було подано до АТ «СГ «ТАС» 31.07.2023 року.
Згідно п. 27.4 ст. 27 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують витрати та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат в місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку» (вданому випадку це - 6 000 грн.).
У поданому до суду відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні представник відповідача вказав, що враховуючи рішення обох судів, надані до AT «СГ «ТАС» копії документів про понесені Позивачкою витрати на поховання ОСОБА_5 , керуючись п. 36.3 ст. 36 Закону, було проведено розрахунок та проведено виплату страхового відшкодування витрат поховання в сумі: 12 143,98 грн. (24 287,95 грн.: 2 = 12 143,98 грн.). При розрахунку суми страхового відшкодування не було враховано як доказ понесених витрат копію товарного чеку № 206 від 29.09.2022 року, про що ОСОБА_7 було повідомлено відповідним листом від 21.03.2023 року. В даному листі було розписано порядок розрахунку суми страхового відшкодування, а також було зазначено, що при наданні оригіналу товарного чеку № 206 від 29.09.2022 року, рішення щодо суми страхового відшкодування буде переглянуто.
Відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону, страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, його дружині, батькам, (усиновлювачам), дітям (усиновлювача). Загальний розмір такого відшкодування (регламентної виплати) цим особам на одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених на день страхового випадку і виплачується рівними частинами ( в даному випадку 6 000 грн. х 12 = 72 000 грн.)
Згідно наданої 23.03.2023 року до АТ «СГ «ТАС» ОСОБА_9 заявою про склад сім`ї загиблого ОСОБА_5 право на отримання моральної шкоди мала лише ОСОБА_3 - мати загиблого.
В подальшому ОСОБА_7 до AT «СГ «ТАС» було надано ще додаткові документи, що підтверджували законність отримання моральної шкоди.
Оскільки, було встановлена обопільна вина водіїв, то розмір страхового відшкодування по моральній шкоді було розраховано як 50%, тобто : 6 000 грн. х 12 = 72 000 грн. : 2 = 36 000 грн.
Дану суму - 36 000 грн. було перераховано страховою компанією 13.04.2023 року на реквізити ОСОБА_7 , що підтверджено копією платіжної інструкції № 330879 від 13.04.2023 року.
Відповідно до п. 27.4 ст. 27 Закону, страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати па поховання та на спорудження і встановлення надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі, витрати та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування на одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат в місячному розмірі, встановлених Законом на день настання страхового випадку. Тобто 6 000 грн. х 12 = 72 000 грн.
Враховуючи, «обопільну вину» учасників ДТП загальна сума страхового відшкодування витрат на поховання повинна бути зменшена на 50%, тобто 72 000 грн. : 2 = 36 000 грн.
Після надання до AT «СГ «ТАС» документів про виготовлення на встановлення пам`ятника та фото про його встановлення, було проведено розрахунок та 14.08.2023 року проведено доплату в сумі: 23 856,02 грн., що підтверджено копією платіжної інструкції № 356212 від 14.08.2023 року.
Отже, страховиком здійснено відшкодування на користь позивача в загальному розмірі 72 000 грн., що сторонами не заперечується. Позивач вважає, що сплачений розмір страхового відшкодування страховиком необґрунтовано занижений.
При цьому, суд не погоджується з такими доводами позивача, та вважає, що АТ «СГ «ТАС», згідно вимог Закону та відповідно до наданих Страховику документів, проведено повне відшкодування документально підтверджених витрат на поховання та моральної шкоди.
Разом з цим, під час розгляду справи, представником АТ «СГ «ТАС» зазначено, що у разі належного підтвердження понесених витрат згідно товарного чеку № 206 від 29.09.2022 року на суму 1 330 грн., не заперечує щодо стягнення 50% вказаної суми в рахунок страхового відшкодування. Враховуючи належне підтвердження понесення позивачем таких витрат (а.с. 32 Т.1) суд вважає стягнути з АТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_7  несплачене страхове відшкодування в сумі 665 грн.
Щодо позовної вимоги про стягнення з АТ «СГ «ТАС» пені, 3% річних, інфляційні втрати за несвоєчасне виконання зобов`язання, в сумі 93 742,23 грн.
Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону: страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 нього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.
Заяву про страхове відшкодування із зазначеними банківськими реквізитами ОСОБА_7 подала лише 31.07.2023 року, а останню виплату страхового відшкодування АТ «СГ «ТАС» було здійснено 14.08.2023 року (на протязі 15-ти днів), не пізніше ніж не передбачено Законом (90 днів). Отже терміну 90 днів не було порушено, тому така позовна вимога є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Щодо позовних вимог до відповідача ОСОБА_4 суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до ч.1 ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
Відповідно до положення ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству, ритуальні послуги - послуги, пов`язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», визначено, що у разі смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов`язані відшкодувати витрати на поховання тій особі, яка понесла ці витрати.
Зі змісту позову убачається, що позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальні збитки у вигляді понесених витрат на лікування ОСОБА_5 в розмірі 8 320 грн.; а також понесених витрат на поховання, в розмірі 107 762,95 грн.
На підтвердження витрат на лікування ОСОБА_10 позивачем надано до суду рахунок-фактуру від 24.09.2021 року, рахунок № 42 та накладна № 45 від 24.09.2021 року на загальну суму 8 320 грн. Вказана сума відповідачем не оспорюється, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.
У постанові Верховного Суду від 05.10.2020 у справі № 734/2313/17 зазначено, що належними, допустимими, достовірними доказами на підтвердження підстав для відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника є чеки, накладні, або квитанції, які засвідчують придбання такого пам`ятника та оплату послуг з його встановлення.
Розрахунок понесених витрат на поховання, які позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 , позивачем проведено наступним чином. Загальний розмір витрат становить 179 762, 95 грн., про що надані відповідні договір-замовлення від 28.09.2021 року, товарні чеки, акт приймання-передачі виконаних робіт, документи на встановлення пам`ятника. Страховиком виплачено страхове відшкодування в розмірі 72 000 грн. Таким чином, позивач вважає, що залишок з цієї суми в розмірі 107 762, 95 грн. має бути відшкодований саме ОСОБА_4 .
Дослідивши докази, подані на підтвердження розміру витрат на поховання, виготовлення та встановлення пам`ятника, а також враховуючи, «обопільну вину» учасників ДТП сума витрат на поховання, за мінусом страхового відшкодування, також повинна бути зменшена на 50%, тобто з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь позивача 48 981 грн. 48 коп., тому в цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат понесених на лікування ОСОБА_3 , в розмірі 11245,60 грн.; та витрат на відвідування закладів для надання догляду, в розмірі 69 500 грн.
Так, позивачем у позові зазначено, що внаслідок протиправних винних дій ОСОБА_4 , матері померлого ОСОБА_5 – ОСОБА_3 , було спричинено значну моральну шкоду, оскільки внаслідок втрати рідного сина, пережила нервове потрясіння, смерть сина суттєво змінили ритм її життя та його устрій. Після смерті сина вона пережила гостру реакцію на стрес, в результаті чого вимушено стала на облік до Черкаського обласного психоневрологічного диспансеру Черкаської обласної ради. Зважаючи на отриману психічну хворобу позивачки, внаслідок ДТП, остання вимушена час від часу проживати в різних притулках для хворих людей, де отримувала необхідну медичну та психіатричну допомогу. Також згідно з консультаційним висновком спеціаліста від 20.12.2021 року, ОСОБА_3 встановлено діагноз розлад нервової системи. Витрати на відвідування закладів, задля отримання належного догляду загально склали 69 500 грн, а також на придбання ліків для підтримання стану ОСОБА_3 витрачено 11 245,60 гривень. Вважає, що оскільки дані витрати ОСОБА_3 понесла внаслідок винних дій відповідача ОСОБА_4 , саме за його рахунок вони мають бути відшкодовані.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) та положення цивільного процесуального кодексу України про обов`язок сторін доказування і подання доказів (ст.81 ЦПК України), суд приходить до висновку, що вимога про стягнення зазначених витрат не доведена позивачем належними доказами, оскільки перебування ОСОБА_11 , враховуючи її вік, придбання зазначених в більшості квитанцій/чеків препаратів неможливо пов`язати з подіями, що стали наслідком ДТП. Суд вважає, що вказані витрати були взаємопов`язаними зі смертю сина, а не з встановленими їй супутніми діагнозами. Тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 12,13,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, суд –

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою:  АДРЕСА_1 , понесені витрати на лікування в розмірі 8 320 грн., понесені витрати на поховання в розмірі 48 981 грн. 48 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 573 грн. 01 коп., а всього 57 874 грн. 49 коп.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (адреса: м. Київ, пр. Берестейський 65, ЄДРПОУ: 30115243) на користь ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою:  АДРЕСА_1 , несплачене страхове відшкодування за поховання в сумі 665 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 06 грн. 65 коп., а всього 671 грн. 65 коп.
В решті позовних вимог –  відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: 

Повний текст судового рішення складено 14 травня 2026 року.