П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/7836/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
суддів – Джабурія О.В,
– Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 березня 2026 року, прийняте у складі суду судді Малих О.В. в місті Миколаїв, по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому позивач просить суд: 
- визнати протиправними дії відповідача про перерахунок пенсії позивача шляхом переведення на пенсію державного службовця без урахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця;
- зобов`язати відповідача перевести позивача на інший вид пенсії з пенсії за віком згідно Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до Закону України “Про державну службу” з 05.09.2024 року, розрахувавши її розмір з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, які додано до заяви від 05.09.2024 року.
В обґрунтування позову вказує, що відповідач протиправно не призначив позивачу пенсію за віком згідно Закону України “Про державну службу” з 05.09.2024 року та протиправно не розрахував її розмір з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, які додано до заяви від 05.09.2024 року з 05.09.2024 року. 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 березня 2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області було задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця з урахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 03.09.2024 року № 1824/02.28 та № 1825/02.28. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 з 05.09.2024 року пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 03.09.2024 року № 1824/02.28 та № 1825/02.28.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області звернулося до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що оскаржуване рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 у справі № 400/9473/24 відповідачем було повторно розглянуто заяву позивача від 05.09.2024 та зараховано періоди роботи в органах місцевого самоврядування до стажу державної служби. Проте, оскільки вказаним судовим рішенням не було покладено зобов`язань щодо врахування конкретних довідок про складові заробітної плати № 1824/02.28 та № 1825/02.28, ГУ ПФУ здійснив розрахунок пенсії за нормами Закону № 889-VIII без їх врахування. Крім того, апелянт наголошує на невідповідності поданих довідок вимогам Порядку № 622 зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823, що унеможливлює їх використання для обчислення пенсії за спеціальним законом.
Дана справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 у справі №400/9473/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву позивача від 05.09.2024 з урахуванням висновку суду про необхідність зарахування до стажу державної служби періодів роботи в органах місцевого самоврядування з 11.04.2002 по 01.12.2008 на посаді сільського голови Михайло-Ларинської сільської ради та з 15.01.2015 по 2024 рік на посаді секретаря Михайло-Ларинської сільської ради.
На виконання рішення суду відповідачем повторно розглянуто питання щодо переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця з урахуванням викладених в судовому рішенні висновків. 
В листі відповідач зазначив, що у зв`язку з тим, що розмір пенсійної виплати позивача на виконання рішення суду від 23.05.2025 зменшується, тому пенсійну виплату позивача визначено у розмірі пенсії за віком відповідно до Закону № 1058. На думку відповідача, оскільки рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 по справі № №400/9473/24 будь-яких інших зобов`язань, що пов`язані із обчисленням розміру пенсії на відповідача не було покладено, то дії відповідача при здійсненні обрахунку розміру пенсії без урахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця відповідають нормам чинного законодавства.
Вважаючи протиправними дії відповідача про перерахунок пенсії позивача шляхом переведення на пенсію державного службовця без урахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка, маючи станом на 01.05.2016 необхідний стаж на посадах державної служби та досягши пенсійного віку, набула право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII згідно з пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII. Відмову відповідача у врахуванні довідок від 03.09.2024 №1824/02.28 та №1825/02.28 суд визнав протиправною, оскільки вони були видані за формою, чинною на момент звернення, а застереження Постанови Кабінету Міністрів України № 823 щодо її застосування з 01.01.2024 не можуть обмежувати право позивачки на належне пенсійне забезпечення чи нівелювати дійсність поданих документів з огляду на статтю 58 Конституції України щодо незворотності дії закону в часі. Оскільки позивачка звернулася з відповідною заявою 05.09.2024, відповідач зобов`язаний здійснити переведення на пенсію державного службовця саме з цієї дати із урахуванням усіх складових заробітної плати, зазначених у вказаних довідках. 
Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до частини восьмої статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (далі - Закон №3723-ХІІ) визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначаються Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі - Закон №889-VIII).
На час виникнення спірних відносин, принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначалися Законом № 889-VIII.
Відповідно до пункту 2 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII, з набранням чинності вказаного закону втратив чинність Закон №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Колегія суддів зазначає про те, що право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ як спеціального закону збережено для осіб, визначених у пунктах 10, 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.
Відповідно до пункту 10 - 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з частиною першою статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
За правилами, визначеними статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.
Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років (незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відтак, обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 року по справі № 822/524/18 та постановах Верховного Суду від 15.12.2020 року по справі № 560/2398/19, 01.12.2020 року по справі № 466/6057/17, від 16.12.2021 у справі №538/804/17, від 22.06.2021 у справі №308/67/17, від 29.09.2022 у справі №234/6967/17 та від 29.11.2022 у справі №431/991/17.
Щодо доводів апелянта про неможливість врахування довідок від 03.09.2024 № 1824/02.28 та № 1825/02.28 через їх невідповідність формі, встановленій Постановою Кабінету Міністрів України № 823, колегія суддів зазначає таке.
В ході розгляду справи колегією суддів встановлено, що позивачка досягла необхідного пенсійного віку та має стаж на посаді державної служби 20 років, станом на 01.05.2016 року працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців і мала стаж більше 10 років, а відтак набула право на пенсію державного службовця за віком на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ.
У довідці Виконавчого комітету Воскресенської селищної ради від 03.09.2024 № 1825/02.28 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), зазначено, що така довідка видана ОСОБА_1 про те, що вона працює (працювала) в Воскресенській селищній раді на посаді керуючої справами (секретар) виконкому, заробітна плата станом на вересень 2024 становить: Посадовий оклад 18767,00 грн; Надбавка за ранг (9 ранг) 500,00 грн; Надбавка за вислугу років (30%) (за стаж державної служби 20 років) 5780,10 грн; Усього 25047,10 грн. (а.с. 16).
У довідці Виконавчого комітету Воскресенської селищної ради від 03.09.2024 № 1824/02.28 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби зазначено, що така довідка видана ОСОБА_1 для призначення згідно з пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» про те, що середні розміри надбавок, премій та інших виплат за серпень 2024 року, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, становили за вказаний період (надбавка за інтенсивність праці; надбавка за виконання особливо важливої роботи; надбавка за роботу з відомостями, що становлять державну таємницю; виплати за додаткові навантаження; премія місячна; інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) разом становить 50 094,20 грн. (а.с. 15).
Також у довідці від 03.09.2024 № 1824/02.28 та № 1825/02.28 зазначено, що на всі види оплати праці, які включені у довідку, нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. (а.с. 15-16).
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII є джерелом інформації про доходи позивача, що повинні враховуватися при обчисленні розміру його пенсії.
Колегія суддів в контексті цього наголошує, що право на соціальний захист є конституційною гарантією. Зміна підзаконного регулювання (бланків довідок чи методології класифікації посад) не може нівелювати право особи на врахування реальних доходів, з яких фактично було сплачено страхові внески.
У наданих довідках відображено фактичні виплати (оклад, надбавки, премії), на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Той факт, що позивачка працювала в органах місцевого самоврядування, стаж у якому рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 у справі №400/9473/24 визнано рівнозначним стажу державної служби, зобов`язує орган ПФУ приймати дані про таку заробітну плату як еквівалентну заробітній платі державного службовця для цілей розрахунку пенсії за ст. 37 Закону № 3723-XII, оскільки правова природа цих виплат та база нарахування єдиного внеску є ідентичними.
Як зазначено Верховним Судом у постанові від 12 вересня 2023 у справі №560/8328/22, для призначення пенсії за віком за Законом №3723-ХІІ особі, яка на час звернення за її призначенням не є державним службовцем, проте відповідає критеріям, визначеним у пункті 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII, використовується розмір заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а не розмір заробітної плати, яку така особа отримувала під час перебування на державній службі.
Отже, позивачка має право на переведення з пенсії за віком, відповідно до Закону № 1058, на пенсію за віком, відповідно до Закону № 3723-XII, на умовах визначених п. п 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, з урахуванням заробітної плати, що вказана у довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.
При цьому, позивачка, відповідно до частини 1 статті 45 Закону № 1058, має право на призначення пенсії з 05.09.2024 року, тобто дня звернення із заявою про призначення (переведення) пенсії.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що дані доводи апеляційної скарги колегія суддів відхиляє як такі, що ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм матеріального права та призводять до порушення конституційних гарантій позивачки на належне пенсійне забезпечення.
Доводи апелянта про те, що судове рішення у справі № 400/9473/24 не містило прямої вказівки врахувати довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, колегією суддів відхиляються, так як судове рішення про зарахування стажу є підставою для реалізації права на пенсію в цілому, що автоматично передбачає обов`язок пенсійного органу здійснити розрахунок на підставі поданих особою документів, якщо вони підтверджують склад заробітної плати. Водночас, відмова врахувати довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця лише на підставі "нової форми" або "класифікації посад" є проявом надмірного формалізму, що суперечить принципу правової визначеності, так як формальні зміни у законодавстві не повинні перешкоджати реалізації права на пенсійне забезпечення, якщо факт сплати внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з відповідних сум підтверджений.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії державного службовця, з урахуванням довідок від 03.09.2024 № 1824/02.28 та № 1825/02.28 є протиправними.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення, судом першої інстанції було порушено норми матеріального права. Суд правильно та повно з`ясував усі обставини справи та надав їм юридичну оцінку, відповідно до норм матеріального та процесуального права.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 березня 2026 року – залишити без задоволення. 
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 березня 2026 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: Н.В. Вербицька