Провадження № 2-а/679/26/2026
Справа № 679/819/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
26 червня 2026 року м.Нетішин
Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:
головуючої судді Сопронюк О.В., 
за участю секретаря судового засідання Руденко А.О.,
представника позивача – адвоката Бойка В.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Бойко Валерій Федорович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Бойко В.Ф., звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить скасувати постанову №R460427 від 06.04.2026 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а провадження у справі закрити.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 перебував на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 . 06.04.2026, перевіряючи інформаційну програму «Резерв+», позивач виявив, що він не прибув за повісткою до ТЦК та СП і не пройшов ВЛК, у результаті чого відносно нього було винесено постанову №R460427 від 06.04.2026 та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.
08.04.2026 ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де пройшов військово-лікарську комісію і того ж дня був мобілізований до ЗСУ, де перебуває на день звернення до суду. На запитання позивача чому на нього наклали штраф і що йому з цим робити, працівники РТЦК та СП сказали, що штраф сплачувати непотрібно, оскільки він мобілізований до ЗСУ, тому штраф скасується автоматично. Аналогічну інформацію отримувала дружина позивача, коли двічі телефонувала до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо штрафу.
Лише 29.05.2026 представник позивача адвокат Бойко В.Ф. отримав копію постанови №R460427 від 06.04.2026 у відповідь на адвокатський запит та ознайомився з її змістом. 
Представник позивача вважає вищевказану постанову протиправною і такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, в постанові відсутні відомості про дату не проходження (відмови) від проходження ВЛК, що свідчить про неконкретність змісту інкримінованого позивачу ОСОБА_1 правопорушення. Крім того, розгляд справи відбувався без повідомлення і участі позивача, копія постанови йому не направлялася і не вручалася. А також повістка про необхідність прибуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження ВЛК позивачу не доставлялася і не вручалася. 
Представник позивача вважає, що відповідач безпідставно кваліфікував дії, а по суті бездіяльність ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП, як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Крім того, відповідач порушив порядок розгляду справи, що визначені ст.ст.268, 280 КУпАП, зокрема розглянув справу про адміністративне правопорушення за відсутності позивача, без з`ясування інших обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що є безумовною підставою для скасування спірної постанови. Справу за відсутності особи може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відтак, відповідач порушив право позивача на захист.
За таких обставин представник вважає, що оскаржувана постанова винесена з суттєвими порушеннями як матеріального, так і процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
На підставі вищевикладеного, представник просить скасувати постанову №R460427 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 06.04.2026 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. за порушення ч.3 ст.210-1 КУпАП, а провадження у справі закрити. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 665,60 грн.
Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05.06.2026 поновлено позивачу строк звернення до суду, прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в судовому засіданні.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позові. Зазначив, що позивач не направляв до ІНФОРМАЦІЯ_3 через електронний кабінет призовника жодних заяв, тому інформація про це таку заяву, викладена в оскаржуваній постанові, не відповідає дійсності. Зі змістом оскаржуваної постанови позивача ніхто не ознайомлював. Лише 29.05.2026 представник позивача ознайомився зі змістом цієї постанови. 
Відповідач, який належним чином був повідомлений про день та час судового засідання, свого представника до суду не скерував, відзив на позовну заяву не подав.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що постановою №R460427 по справі про адміністративне правопорушення від 06.04.2026, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 17000 гривень, за те, що він не пройшов (відмовився) від проходження) ВЛК (п.2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав в/сл та поліцейських на соціальний захист»), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. В постанові зазначено, що через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста 03.04.2026 надійшла заява від ОСОБА_1 , в якій він зазначив, що не оспорює допущене порушення та згідний на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності.
За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях чи бездіяльності відповідного складу правопорушення.
Положеннями ч.3 ст.210-1 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
На виконання вимог ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 №64/2022, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який діяв на момент вчинення відповідних дій та розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024, визначає, зокрема, організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби (далі - Порядок).
Відповідно до п.п.74, 74-1 Порядку, військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в тому числі ті, які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю), за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видаються направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформовані відповідно до пункту 74-1 цього Порядку.
Роздруковане направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту, військовозобов`язаному під особистий підпис.
Під час вручення роздрукованого направлення військовозобов`язаним та резервістам під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.
Згідно з абз.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено обов`язок громадян проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 було затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі – Положення №402).
Згідно п.1.1 глави 1 розділу І Положення №402, це Положення визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначеними у главі 2 цього розділу. Воно поширюється зокрема, на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до п.1.2 глави 1 розділу І Положення № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. 
Пунктом 3.1 розділу ІІІ Положення №402 передбачено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, командирів військових частин, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України на підставі направлення, яке формується відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.
Отже, з наведеного вбачається, що процедурі проходження військовозобов`язаним медичного огляду передує формування повістки про виклик для проходження відповідного огляду, видача керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, яке формується відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період від 16 травня 2024 року №560 та реєстрація відповідного направлення в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період від 16.05.2024 №560.
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», порушення якого ставиться у вину позивачу, установлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Водночас в оскаржуваній постанові відсутні дані про те, що позивач ОСОБА_1 відноситься до категорії осіб, які зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки і до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, згідно вищевказаних вимог Закону. Докази на підтвердження вказаної обставини не надані відповідачем і такі обставини не встановленні судом в ході розгляду даної справи. Окрім того, в постанові не конкретизовано в чому саме полягає порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію: в тому що він не пройшов ВЛК чи відмовився від проходження ВЛК, а також не заначено дату вчинення таких дій чи бездіяльності.
Враховуючи відсутність доказів того, що позивач відноситься до категорії осіб, що зазначена в пункті 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», виклик та направлення його на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду слід було проводити відповідно до вимог вищевказаного Порядку та Положення №402.
Відповідачем не надано доказів на підтвердження обставин вручення позивачу повістки про виклик для проходження медичного огляду, а також вручення направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Верховний Суд у своїй постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
За змістом норм частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У постанові Верховного Суду від 27.06.2019 у справі №560/751/17, яка відповідно до ч.5 ст.242 КАС України є обов`язковою для врахування судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, також звертається увага на те, що обов`язок доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача в даній категорій справ, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України покладений на відповідача, - суб`єкта владних повноважень.
Отже, суд приходить до висновку, що всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України відповідачем не було надано належних, допустимих та достатніх доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, а отже й правомірності оскаржуваної постанови.
Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а вказав, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, оскільки доводи позивача не спростовані відповідачем, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог позивача.
За наведених обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити, оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення – закрити.
Крім того, відповідно до положення ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на те, що даний позов задоволено, тому за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 665,60 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 9, 10, 210, 245, 247, 251, 280 КУпАП, ст.ст.9, 10, 77, 90, 139, 243-246, 250, 286 КАС України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Бойко Валерій Федорович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №R460427 від 06.04.2026 винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення – закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 665,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .
Представник позивача: адвокат Бойко Валерій Федорович, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місцезнаходження: Хмельницька область, Шепетівський район, м.Нетішин, просп.Незалежності, 12а, оф.310.
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 . 

Суддя О.В. Сопронюк