Справа № 139/220/26
Провадження № 2/139/175/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року селище Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області у складі: 
головуючого - судді Ліщини Т.П.,
з участю секретаря судових засідань Погорної В.С., 

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» (у тексті - ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс», позивач) до ОСОБА_1 (у тексті - ОСОБА_1 , позичальник, відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:
08.04.2026 представник позивача адвокат Руденко К.В. через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (у тексті - підсистема «Електронний суд» ЄСІТС) звернувся до суду з цим позовом до ОСОБА_1 . Позовні вимоги обґрунтував тим, що 05.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (у тексті - ТОВ «Авентус Україна») та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір № 8157791 про надання споживчого кредиту, підписаний електронним підписом позичальника, за умовами якого кредитодавець на засадах платності, строковості та зворотності перераховує грошові кошти на рахунок позичальника в розмірі 30000,00 грн. ТОВ «Авентус Україна» зазначені договірні зобов`язання виконало. В свою чергу ОСОБА_1 своїх договірних зобов`язань з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними не виконує, у зв`язку з чим в неї утворилася заборгованість. 16.05.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу № 16.05/25-Ф, на підставі якого ТОВ «Авентус Україна» передало (відступило) на користь ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» належні йому права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 8157791 від 05.08.2024. Таким чином ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зазначеним договором про надання споживчого кредиту.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, а саме непогашенням заборгованості ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем, ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором від 05.08.2024 № 8157791 про надання споживчого кредиту в сумі 98550,00 грн, яка складається з: 30000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 53550,00 грн - заборгованість з відсотків за користування кредитними коштами та 15000,00 грн - заборгованість за штрафом. Також позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 2662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.
Ухвалою від 20.04.2026 позовну заяву судом прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а. с. 20, 21). Цією ж ухвалою вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачеві встановлено строк 15 днів з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 
Позивачеві та його представникові копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 20.04.2026 надіслана та доставлена в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС 24.04.2026, що підтверджується складеними відповідальним працівником суду довідками (а. с. 30, зворот а. с. 30).
Поштове відправлення з копією ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, яке 21.04.2026 надіслане відповідачеві рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його зареєстрованого місця проживання, 24.04.2026 повернулася до суду без вручення з відміткою «Адресат відсутній» (а. с. 31, 32).
29.04.2026 суд прийняв рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, про що постановив відповідну ухвалу (а. с. 33); судове засідання призначив на 14.05.2026 (зворот а. с. 33).
Позивачеві та його представникові копія ухвали про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін від 29.04.2026 і судова повістка про виклик до суду в цивільній справі доставлена в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС 05.05.2026 та 06.05.2026, що підтверджується складеною відповідальним працівником суду довідкою (а. с. 36, 37). 
Поштове відправлення з копіями ухвал про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 20.04.2026 і про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін від 29.04.2026, та судовою повісткою про виклик до суду в цивільній справі, яке 01.05.2026 надіслане відповідачеві рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його зареєстрованого місця проживання, 08.05.2026 повернулося до суду без вручення з відміткою «Адресат відсутній» (а. с. 39, 40).
01.05.2026 на офіційному вебпорталі «Судова влада України» розміщене оголошення про виклик  ОСОБА_1 до суду (а. с. 35).
14.05.2026 суд відклав розгляд справи у зв`язку з ненадходженням витребуваних ухвалою від 20.04.2026 доказів. Судове засідання призначив на 27.05.2026.
Представник позивача в судове засідання 27.05.2026 не з`явився; у пункті 4 прохальної частини позовної заяви просить суд провести розгляд справи без його участі за наявними в матеріалах справи документами та витребуваними доказами, про що також зазначив у клопотанні від 18.05.2026 про розгляд справи за відсутності сторони (а. с. 12, 48).
Відповідач в судове засідання не з`явився, при тому, що про дату, час і місце розгляду справи був належно повідомлений; про причини неявки суд не повідомив; клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Відзиву на позовну заяву, інших заяв по суті справи, будь-яких пояснень, доказів на спростування заяви позивача про існування заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, яка є предметом цього позову, відповідач до суду не подав.
Згідно з ч. 8 ст. 178 і абз. 1 ч. 2 ст. 191 Цивільного процесуального кодексу України (у тексті - ЦПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У зв`язку з цим, згідно з положеннями зазначеної норми ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 275 ЦПК України).
Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У зв`язку з наведеним і відсутністю передбаченого ч. 5 ст. 279 ЦПК України клопотання будь-якої із сторін, суд ухвалив проводити розгляд справи в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання. За вказаних обставин, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позивні вимоги, оцінивши докази за правилами ч. ч. 1 - 3 ст. 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 05.08.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту № 8157791 (у тексті також договір та/або кредитний договір), за умовами якого вона отримала на споживчі (особисті) потреби грошові кошти в кредит в розмірі 30000,00 грн строком на 360 днів, зі сплатою процентів за користування ними кожні 30 днів.
Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (п. 1.4. договору).
Відповідно до п. 1.5. договору за користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,50 % в день є фіксованою та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. цього договору - 360 днів. Знижена процентна ставка 1,425 % в день є фіксованою та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 04.09.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки. Протягом строку дії договору розмір процентів за користування кредитними коштами може бути змінений у бік зменшення для споживача у випадку та на умовах визначених в п/п. 1.5.2. договору, зокрема у випадку отримання споживачем знижки на стандартну процентну ставку.
Карткою обліку договору (розрахунком заборгованості) підтверджується, що відповідач виконав п. 1.5. договору, сплативши 03.09.2024 передбачену графіком платежів суму - 12825,00 грн, в зв`язку з чим розмір процентів, що він повинен був сплатити за стандартною процентною ставкою 1,50 % в день до вказаної вище дати - 04.09.2024, був перерахований за зниженою процентною ставкою 1,425 % в день.
Кредитний договір підписаний ОСОБА_1 05.08.2024 електронним підписом одноразовим ідентифікатором С8462.
Також перед підписанням кредитного договору відповідачем 05.08.2024 електронним підписом одноразовим ідентифікатором WL0495 підписаний паспорт споживчого кредиту, що міститься інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. 
Відповідно до п. 2.1. договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної карти № НОМЕР_1 ??????3024.
На підтвердження перерахування відповідачу коштів згідно договору № 8157791 від 05.08.2024 про надання споживчого кредиту позивач надав довідку Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек» № 150-25 від 16.05.2025, в якій зазначено, що 05.08.2024 о 21:25:07 год. на карту ОСОБА_1 № 516875??????3024 зараховані кошти в сумі 30000,00 грн.
На виконання ухвали від 20.04.2026 Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» надало суду витребувану інформацію за вих. № 20.1.0.0.0/7-260501/63990-БТ від 11.05.2026, якою підтверджується факт належності ОСОБА_1 , банківської картки № НОМЕР_2 та зарахування на неї 05.08.2024 кредитних коштів в сумі 30000,00 грн.
Згідно з проведеним первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за договором № 8157791 від 05.08.2024 про надання споживчого кредиту складає 98550 грн, з яких 30000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 53550,00 грн - заборгованість за відсотками та 15000,00 грн - заборгованість за штрафом.
Зазначеним розрахунком також підтверджується, що 03.09.2024 з метою отримання зниженої процентної ставки на підставі п. 1.5. договору, ОСОБА_1 здійснила оплату в розмірі 12825,00 грн в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо його визнання і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Аналогічна правова позиція міститься у п. 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, де зазначено, що «Не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами». У постанові Верховного Суду від 23.12.2020 в справі № 127/23910/14-ц зазначено, що «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу».
Доказів на спростування вказаних обставин відповідачем суду не надано.
16.05.2026 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс»укладено договір факторингу № 16.05/25-Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс»належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Цього ж дня сторони підписали акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 16.05/25-Ф від 16.05.2025 і реєстр боржників. ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» здійснило оплату за відступлення права вимоги, що підтверджується платіжною інструкцією від 16.05.2025 № 2504. 
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу 16.05/25-Ф від 16.05.2025ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 8157791 від 05.08.2024 про надання споживчого кредиту в сумі 98550,00 грн.
Згідно зі ст. 204 Цивільного кодексу України (у тексті - ЦК України) правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний недійсним судом. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину не встановлена прямо, але одна зі сторін чи інша зацікавлена особа заперечує його дійсність на визначених законом підставах, такий правочин може бути визнано судом недійсним.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (абз. 1 ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Авентус Україна» перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти після підписання нею паспорту споживчого кредиту і договору. Наведене свідчить про виконання первісним кредитором вимог ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», згідно з якими кредитодавець завчасно надає споживачу повну інформацію для прийняття ним обґрунтованого рішення, зокрема безоплатно надає паспорт споживчого кредиту у визначеній законом формі. Отже, відповідач мала можливість належно ознайомитися з умовами кредитування до моменту укладення договору, що підтверджує усвідомленість її волевиявлення.
Кредитний договір містить усі істотні умови і укладений у спосіб та формі, що відповідають вимогам закону. Договором прямо передбачено, що визнання недійсними, нікчемними чи неукладеними окремих його частин або додатків (включно з правилами) не тягне недійсності чи неукладеності всього договору в цілому. Отже, електронний договір є чинним і обов`язковим для сторін.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором є різновидом електронного підпису. Він полягає у використанні алфавітно-цифрового коду, надісланого підписантові через засоби зв`язку (SMS-повідомлення, електронну пошту тощо), для підтвердження волі укласти договір. Такий спосіб автентифікації широко застосовується, зокрема, у сфері мікрокредитування. Дійсність укладення договорів за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора неодноразово підтверджувалася судовою практикою. Так, у постанові Верховного Суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 зроблено висновок, що підписання договору одноразовим паролем-ідентифікатором є належним способом волевиявлення: договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічну правову позицію щодо можливості укладення цивільних правових договорів в електронній формі висловлено у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, в якій зазначено, якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому такої форми (ч. 2 ст. 639 ЦК України), а будь-який договір, укладений на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму і вважається укладеним у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).
Статтею 204 ЦК України передбачено презумпцію правомірності правочину: правочин є правомірним, доки судом не встановлено іншого. Будь-які дані про оспорення чи нікчемність кредитного договору матеріали справи не містять, а тому презумпція його чинності не спростована. Отже, всі права та обов`язки сторін за договором підлягають захисту і виконанню на загальних підставах.
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що між відповідачем ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» на погоджених сторонами умовах 05.08.2024 був належним чином укладений в електронній формі договір № 8157791 про надання споживчого кредиту.
Як вже зазначалося у цьому рішенні, на підтвердження факту надання кредиту матеріали справи містять документ, згідно з яким відповідачеві були перераховані грошові кошти в сумі 30000,00 грн на вказану нею і зазначену в підписаному сторонами кредитному договорі платіжну картку. Переказ коштів здійснено через сертифіковані платіжні системи. Відповідач отримала обумовлені договором кошти, тому зобов`язана їх повернути та сплатити встановлені договором платежі у визначені ним строки. 
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким, згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1079 ЦК України передбачено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що «За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України). Тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним (постанови Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 2-2035/11, Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15).
На підтвердження набуття права вимоги за кредитним договором позивач надав до суду копії: договору факторингу № 16.05/25-Ф від 16.05.2025, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс»,акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 16.05/25-Ф від 16.05.2025,витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 16.05/25-Ф від 16.05.2025 та платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 2504 від 16.05.2025, якою підтверджується здійснення ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» оплати ТОВ «Авентус Україна» за відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 зробила висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Доказів недійсності вказаного договору факторингу матеріали справи не містять, тому суд вважає, що відбувся належний перехід прав грошової вимоги до ОСОБА_1 від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». 
За таких обставин ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» набуло статусу нового кредитора за договором № 8157791 від 05.08.2024 про надання споживчого кредиту по відношенню до ОСОБА_1 .
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Під час ухвалення рішення суд вирішує: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 264 ЦПК України).
У позовній заяві ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 8157791 від 05.08.2024 в сумі 98550,00 грн, з яких: 30000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 53550,00 грн - заборгованість за відсотками та 15000,00 грн - заборгованість за штрафом.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023, який набрав чинності 24.12.2023, внесені зміни до ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» і доповнено п. 17 р. IV «Прикінцеві та перехідні положення» даного Закону.
Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100 %, де: ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях.
Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 р. IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Таким чином, після набрання 24.12.2023 чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки становить 1 %. При цьому, даним Законом визначено перехідний період, протягом якого: з 24.12.2023 до 22.04.2024 максимальний розмір денної процентної ставки становить 2,5 %, з 23.04.2024 до 20.08.2024 - 1,5 %, з 21.08.2024 - 1 %.
Враховуючи, що договір про надання споживчого кредиту № 8157791 укладений 05.08.2024, а зазначений закон набув чинності раніше - 24.12.2023, то нарахування процентів повинно було здійснюватися з урахуванням положень п. 17 р. IV «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування».
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у період з 05.08.2024 до 03.09.2024 включно проценти нараховані за ставкою 1,425 % за кожен день користування кредитом, у період з 05.09.2024 до 01.01.2025 - за ставкою 1,5 %. 
При тому, починаючи з 21.08.2024 максимальний розмір процентної ставки за вказаним договором міг становити не більше 1 % в день, у зв`язку з чим нарахування позивачем процентів у більшому розмірі, ніж встановлений законодавством максимальний розмір, є неправомірним.
За вказаних обставин з відповідача підлягає стягненню заборгованість з нарахованих процентів у такому розмірі:
- за період з 05.08.2024 до 20.08.2024 (16 днів) в сумі 6840,00,00 грн (1,425 % (427,50 грн) в день від суми кредиту 30000,00 грн за кожний день користування ним;
- за період з 21.08.2024 до 01.01.2025 (133 дні) в сумі 39900,00 грн (1 % (300,00 грн) в день від суми кредиту 30000,00 грн за кожний день користування ним.
Враховуючи наведені розрахунки з відповідача підлягає стягненню заборгованість за процентами в сумі 46740,00 грн (6840,00 + 39900).
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 15000,00 грн суд зазначає наступне.
Пунктом 6.4. кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: у розмірі 2700,00 грн на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання (п/п. 6.4.1.), та у розмірі 600,00 грн починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожен день невиконання та/або неналежного виконання (п/п. 6.4.2.).
Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, які доповнені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX (набрав чинності 17.03.2022), у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення на період воєнного стану. 
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє дотепер.
У зв`язку з цим позовні вимоги в частині стягнення штрафу в розмірі 15000,00 грн суперечать нормам ЦК України, тому задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. ст. 12, 76 - 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Згідно зі ст. ст. 13, 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено факт невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, що у свою чергу порушує право позивача на виконання умов договору, повернення суми заборгованості та процентів, а тому порушене право підлягає судовому захисту.
У зв`язку з цим позов необхідно задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» заборгованість за кредитним договором в сумі 76740,00 (30000,00 грн - тіло кредиту + 46740,00 грн - відсотки) грн, що становить 77,86 % від ціни позову.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. 
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог.
Позивач за подання до суду позовної заяви сплатив судовий збір в розмірі 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 3927 від 02.02.2026 (а. с. 13). У зв`язку з частковим задоволенням позову на 77,86 %, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 2072,94 грн.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 в справі № 826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
У цій справі професійну правничу допомогу ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» надавав адвокат Руденко К.В.
Позивачем здійснено витрати на правову допомогу у сумі 10000,00 грн, що підтверджується договором про надання юридичних послуг № 02/08/2024 від 02.08.2025; актом приймання-передачі наданих послуг № 116 від 04.11.2025 до договору про надання юридичних послуг 02/08/2024 від 02.08.2025; витягом з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 116 від 04.11.2025 до договору про надання юридичних послуг № 02/08/2024 від 02.08.2025; платіжною інструкцією № 3337 від 06.11.2025.
Оскільки позов задоволено частково - на 77,86 % від ціни позову, то відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7786,00 грн, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», на підставі ст. ст. 512, 514, 516, 526, 527, 530, 536, 610, 611, 625, 629, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 13, 81, 141, 279, 263 - 265, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 05 серпня 2024 року № 8157791 в розмірі 76740 (сімдесят шість тисяч сімсот сорок) гривень 00 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 2072 (дві тисячі сімдесят дві) гривні 94 копійки та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7786 (сім тисяч сімсот вісімдесят шість) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», код ЄДРПОУ 41915308, місцезнаходження: 03124, місто Київ, вулиця Вацлава Гавела, будинок 4.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя        Тарас ЛІЩИНА