РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2026 року	селище Петрове  	Справа № 941/276/26	
 		Провадження № 2-о/941/19/26	

Петрівський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді - Шаєнко Ю. В.
при секретарі – Фатьяновій А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Петрове Кіровоградської області справу за заявою ОСОБА_1 , із заінтересованою особою – приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушком Денисом Ігоровичем, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:
Заявниця звернулася з заявою до суду, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати – ОСОБА_2 , після її смерті залишилося спадкове майно, звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадщини, заявниці було роз`яснено, що нею пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини, однак заявниця вказує на те, що на момент смерті матері вона проживала разом з нею за місцем її реєстрації, так як здійснювала догляд, який мати потребувала у зв`язку з хворобами, тому вважається такою, що прийняла спадщину, в зв`язку з чим змушена звернутися із заявою до суду про встановлення факту постійного проживання разом із матір`ю на час відкриття спадщини.
Заявниця та представник заявниці ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримали.
Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, письмовою заявою просила справу розглядати без її участі, не заперечувала щодо задоволення заяви.
Заслухавши заявницю, представника заявниці, свідків, дослідивши документи справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці – ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 19.08.2025 року Петрівською селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області(а.с.19). Факт родинних відносин між заявницею та померлою ОСОБА_2 підтверджується: свідоцтвом про народження заявниці серії НОМЕР_2 , виданого 06 листопада 1965 року Петрівським с/ЗАГС Петрівського району Кіровоградської області(а.с.18), свідоцтвом про укладення шлюбу заявниці серії НОМЕР_3 , виданого 15 листопада 1991 року відділом ЗАГС Петрівського райвиконкому Кіровоградської області(а.с.20). 
Заявниця являється спадкоємцем ОСОБА_2 за законом першої черги, до якої відносяться діти спадкодавця. Після смерті матері заявниця звернулася до приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушка Д.І. для отримання свідоцтва про право на спадщину. Листом-роз`ясненням приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області від 24.02.2026 року №68/01-16(а.с.11), заявниці роз`яснено порядок оформлення спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 та повідомлено, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена з підстав не подання заяви про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини у встановлений законодавством строк та рекомендовано звернутися до суду. 
На момент смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 23.02.2026 року №895/14(а.с.10). Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади від 23.07.2024 року №2024/008718408, заявниця, ОСОБА_1 з 02.02.1994 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.9). Однак заявниця вказує на те, що на момент смерті ОСОБА_2 , вона фактично проживала разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , так як здійснювала догляд за матір`ю, якого та потребувала у зв`язку з хворобами, що підтверджується довідкою Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 23.02.2026 року №895/14(а.с.10). Таким чином, заявниця вважала, що прийняла спадщину, як спадкоємець, що постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяву про відмову від спадщини згідно закону не подавала. 
В результаті вищезазначених обставин заявниця не зможе отримати свідоцтво про право на спадщину за законом першої черги, до якої відносяться діти спадкодавця. 
Факт постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини із спадкоємцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , також в судовому засіданні підтвердили свідки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , сусіди померлої ОСОБА_2 .
Враховуючи вищевикладене, є необхідність встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем для реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. 
Відповідно до положень статтей 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Згідно зі ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 
Відповідно до абзацу 3 пункту 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. 
Згідно з ч.1 ст.1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу(ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
Згідно з підпунктом 4.10 пункту 4 Глави 10 Розділу 2 “Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України” видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. 
Відповідно до постанови Верховного Суду від 01.08.2018 року(в Єдиному реєстрі судових рішень №75743741), «відсутність реєстрації спадкоємця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкодавця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів». 
Згідно пункту 5 частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно роз`яснень, викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. 
Виходячи з наведеного, суд вважає, що заяву слід задовольнити, встановивши факт що має юридичне значення, а саме: встановити факт постійного проживання заявниці ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 .
На підставі ст.ст.1216-1218, 1221, 1268, 1269, 1270, 1296, ст.293 ЦПК України та керуючись ст.ст.258, 259, 264, 265, 273ЦПК України,-

ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , із заінтересованою особою - приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушком Денисом Ігоровичем, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити. 
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із спадкодавцем, матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення виготовлено 07 травня 2026 року.
Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя (підпис) Ю. В. Шаєнко