ОЛЕКСАНДРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ 
м. Запоріжжя

Іменем України
РІШЕННЯ

26 травня 2026 року	Справа № 317/1517/26	

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Гасанбекова С.С. розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу
за позовом:	товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал»	
до:	ОСОБА_1 	
про:	стягнення заборгованості.	

21 квітня 2026 року до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:
- стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» суму заборгованості в розмірі 63936,00 грн, з яких сума кредиту 12800,00 грн, сума процентів за користування кредитом 30720,00 грн, нараховані позивачем проценти за 146 календарних днів – 14016,00 грн, штрафні санкції 6400,00 грн;
- стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.
12.01.2025 між ТОВ «Слон кредит» та відповідачем було укладено договір № 2045596 про надання споживчого кредиту.
Відповідно до умов договору, ТОВ «Слон кредит» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 12800,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку.
За договором № 2045596 від 12.01.2025 у період з 12.01.2025 по 13.08.2025 первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 30720,00 грн.
13.08.2025 між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 13082025-1, на підставі якого ТОВ «Слон кредит» за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача.
До позивача, відповідно до укладеного договору факторингу від 13.08.2025 №13082025-1, перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 2045596 від 12.01.2025 на загальну суму 49920,00 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту – 12800,00 грн, заборгованості за процентами – 30720,00 грн, 6400,00 грн – штрафні санкції.
Станом на дату укладання договору факторингу від 13.08.2025 № 13082025-1, строк дії договору № 2045596 від 12.01.2025 не закінчився. А тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» у період з 14.08.2025 по 06.01.2026 (146 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 14016,00 грн.
Таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за договором № 2045596 від 12.01.2025 загальною сумою 63936,00 грн.
Виходячи з наведеного, позивач просив задовольнити позов.
Ухвалою суду від 22.04.2026 було відкрито провадження у справі, встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив і заперечень та вирішено провести розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач у строк, встановлений судом, не надав відзиву на позов, а також не надіслав до суду будь-яких заяв чи клопотань.
Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін учасники справи на заявили.
Згідно з ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Виходячи з наведених норм ЦПК України, враховуючи відсутність будь-яких клопотань сторін, судом вирішено продовжити розгляд даної справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання. 
З огляду на викладене, суд також не вбачає підстав, передбачених ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, для заочного розгляду справи, який може проводитися лише у випадку розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:
12.01.2025 між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір №2045596 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний».
Відповідно до договору № 2045596 про надання споживчого кредиту від 12.01.2025 сторони погодили наступні умови кредитування:
- на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2);
- сума кредиту (загальний розмір) складає: 12800,00 гривень. Тип кредиту – кредит (п. 1.3);
- строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів (п. 1.4);
- тип процентної ставки – фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти у наступних розмірах та відповідно до наступних умов: підвищена процентна ставка становить 15% в день та застосовується за перший день користування кредитом (за календарний день в якому надано кредит); стандартна процентна ставка становить 3% в день та застосовується з другого дня користування кредитом (включно) до 10.02.2025 включно; знижена процентна ставка 1,5% в день та застосовується в період дії стандартної процентної ставки, відповідно до умов договору; пільгова процентна ставка становить 0,75% в день та застосовується з 11.02.2025 (включно) до останнього дня строку кредиту (включно) (п. 1.5);
- кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . (п. 2.1).
12.01.2025 сторони підписали паспорт споживчого кредиту, умови якого є ідентичними до умов договору № 2045596 від 12.01.2025.
12.01.2025 первісний кредитор виконав своє зобов`язання в повному обсязі та надав відповідачу кредит у сумі 12800,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» № 20250820-2035 від 20.08.2025 та інформацією, наданою суду АТ «ПУМБ».
13.08.2025 між ТОВ «Слон кредит» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» (фактор) було укладено договір факторингу № 13082025-1, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 12.01.2025 № 2045596 на суму 49920,00 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту – 12800,00 грн, заборгованості за процентами – 30720,00 грн, 6400,00 грн – штрафні санкції.
Позивачем, після набуття права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 12.01.2025 № 2045596, в межах строку його дії, а саме в період з 15.08.2025 по 06.01.2026нараховано проценти за пільговою процентною ставкою у розмірі 0,75 % на суму 14016,00 грн.
Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі ч. 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом.
На підставі ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, позовна вимога про стягнення з відповідача штрафних санкцій в розмірі 6400,00 грн. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
З огляду на викладене, позивачем доведена загальна заборгованість відповідача за кредитним договором № 2045596 від 12.01.2025 на загальну суму 57536,00 грн, з яких: 12800,00 грн – основна сума боргу; 44736,00 грн – заборгованість за процентами, отже позов підлягає задоволенню у зазначеній частині.
За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1), інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2).
До позовної заяви додано платіжну інструкцію від 09.03.2026 № 1900, якою підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 2662,40 грн, отже, враховуючи часткове задоволення позову на суму 57536,00 грн, що становить 89,99%, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить: 2662,40*89,99% = 2395,89 грн.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Частиною другою статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн надано: договір № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024; заявка № 16334 від 09.02.2026 на виконання доручення до договору № 10/12-2024 від 10.12.2024; акт № 16334 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 10.03.2026 згідно договору № 10/12-2024 від 10.12.2024; рахунок на оплату № 16334-10/03-2026 від 10.03.2026.
Зокрема, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4240,00 грн, з яких, як вбачається з акта № 16334 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 10.03.2026 згідно договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, 440 грн – зустріч адвоката з клієнтом, надання адвокатом усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань у рамках цивільного судочинства (0,5 годин роботи); 840 грн – дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи (1 година роботи); 440 грн – аналіз чинного законодавства, судової практики (0,5 годин роботи); 840 грн – підготовка декількох позицій та узгодження їх з клієнтом (1 година роботи); 840 грн – письмова юридична консультація, складання консультативного висновку (1 година роботи); 840 грн – проведення заходів, спрямованих на самостійне отримання адвокатом необхідних доказів (1 година роботи).
Однак, зустріч із клієнтом, дослідження наданих клієнтом документів, аналіз судової практики, підготовка консультативних висновків мають організаційний характер, є складовими складання позовної заяви та за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги як окрема послуга.
Крім того, як вбачається з акта № 16334 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 10.03.2026 згідно договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, не всі види правничої допомоги, зазначені в ньому, були фактично надані позивачу, а саме: складання та оформлення процесуальних документів, необхідних для розгляду справи (відповідь на відзив, письмові пояснення та інше) – 1640,00 грн (2 години роботи); представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства, в тому числі участь в судових засіданнях, – 1640,00 грн (2 години роботи), оскільки відповідь на відзив та письмові пояснення представником позивача не подавались, а розгляд справи проводився в порядку письмового провадження.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 17.01.2022 по справі № 756/8241/20 (реєстраційний номер в ЄДРСР 102562311), що підлягає застосуванню у даній справі, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. 
Отже, розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, враховуючи часткове задоволення позову, становить: 10000,00 грн – 4240,00 грн – 1640,00 грн – 1640 грн = 2480,00*89,99% = 2231,75 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критеріям, визначеним ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
Інші судові витрати, понесені учасниками справи, відсутні.
Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 258, 259, 263 – 265, 268, 273, 319 ЦПК України, суд

вирішив:
1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 – задовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» заборгованість за кредитним договором № 2045596 від 12 січня 2025 року в розмірі 57536,00 грн (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот тридцять шість гривень 00 коп.), з яких: 12800,00 грн – основна сума боргу; 44736,00 грн – заборгованість за процентами.
3. В задоволенні решти позову – відмовити.
4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» 2395,89 грн (дві тисячі триста дев`яносто п`ять гривень 89 коп.) витрат по сплаті судового збору та 2231,75 грн (дві тисячі двісті тридцять одна гривня 75 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.
5. Реквізити учасників справи:
- позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал», вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2, м. Київ, 03045, код ЄДРПОУ: 44559822;
- відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 . 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Запорізького апеляційного суду. 

Повне судове рішення складено 26 травня 2026 року.

Суддя	С.С. Гасанбеков