ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/3797/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Анісімова О.В.,
за участю:
секретаря судового засідання Жабокріцької Я.В.,
представника позивача Гаврилюк М.В. (поза межами зали суду),
представника відповідача Чокан М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛІЛАК” до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:
I. РУХ СПРАВИ

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІЛАК» (далі - позивач або ТОВ «ЛІЛАК») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі - відповідач або ГУ ДПС), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.05.2025 року №00000/10903/ж/10/24-13-07-06 (Форма «ПН»), прийняте Головним управлінням ДПС України у Чернівецькій області;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.05.2025 року №00000/10901/ж10-13-07-06 (Форма «Р»), прийняте Головним управлінням ДПС України у Чернівецькій області;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.05.2025 року №00000/10899/ж10/24-13-07-06 (Форма «Р»), прийняте Головним управлінням ДПС України у Чернівецькій області;
1.2. Ухвалою суду від 12.08.2025 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з недоплатою судового збору та необхідністю надання копій додатків.
1.3. Ухвалою суду від 20.08.2025 (суддя Кушнір В.О.) позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
1.4. У зв`язку з відрахуванням судді Кушнір В.О. зі штату суду та її призначенням суддею Восьмого апеляційного адміністративного суду відповідно до Указу Президента України № 167/2026 від 24.02.2026, справу передано на розгляд судді Анісімову О.В.
1.5. Ухвалою суду від 17.03.2026 прийнято адміністративну справу № 600/3797/25-а до провадження судді Анісімова О.В. та призначено підготовче засідання на 30.03.2026. 
1.6. Ухвалою суду від 16.04.2026, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

2.1. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ЛІЛАК» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2022 по 30.09.2024, за результатами якої складено акт від 07.04.2025 №13625/Ж5/24-13-07-06/40220106 (далі - Акт перевірки).
2.2. На підставі Акту перевірки відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 08.05.2025 року:
- №00000/10901/ж10-13-07-06 (Форма «Р») про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на 273 698,00 грн та штрафні санкції у розмірі 68 424,50 грн;
- №00000/10899/ж10/24-13-07-06 (Форма «Р») про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 2 225 792,00 грн та штрафні санкції у розмірі 556448,00 грн; 
- №00000/10903/ж/10/24-13-07-06 (Форма «ПН») про застосування штрафу у розмірі 13 600,00 грн у зв`язку з відсутністю реєстрації податкових накладних.
2.3. Щодо донарахування податку на прибуток за ІІ півріччя 2022 року (сума 145 808 грн.), позивач зазначає, що Відповідач правильно виявив розбіжність між даними бухгалтерського обліку та задекларованими доходами, однак безпідставно проігнорував від`ємну курсову різницю у розмірі 810 046,48 грн., яка виникла внаслідок зміни курсу гривні до євро між датою отримання 100% передоплати у гривнях від комісіонерів (ТОВ «ОВЕРМАРС-ХАУС» та ТОВ «БЛІНК СИСТЕМ») та датою відвантаження товарів на експорт. На думку позивача, зазначена сума підлягала включенню до складу витрат згідно з ПСБО 16, а тому заниження прибутку відсутнє.
2.4. Щодо донарахування податку на прибуток за ІІІ квартали 2024 року (сума 127 890 грн.), позивач визнає існуючі розбіжності між даними фінансової звітності, проте наголошує, що Відповідач не врахував витрати на охоронні послуги ТОВ «ВЕНБЕСТ-БУКОВИНА» за договором № 01-24 від 29.02.2024 у загальному розмірі 813 400 грн., які були помилково віднесені на рахунок 39 «Витрати майбутніх періодів» замість поточних витрат.
2.5. Щодо донарахування ПДВ та штрафних санкцій за незареєстровані податкові накладні, позивач заперечує висновок перевірки про те, що залишки свіжих огірків (252 255,7 кг), помідорів (106 642,1 кг) та цибулі (52 477,45 кг) використані у негосподарській діяльності. Позивач стверджує, що зазначені товари реально існують та передані на відповідальне зберігання до ТОВ «ЗЕРНОТРЕЙД СХІД» за договором № 01/10/2024 від 01.10.2024, а також на маринування та засолювання, що є господарською операцією. Посилання відповідача на ДСТУ щодо строків зберігання овочів позивач відхиляє, оскільки стандарти застосовуються добровільно, а питання їх дотримання не відноситься до компетенції ДПС.

Позиція відповідача

2.6. Відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
2.7. Щодо податку на прибуток за ІІ півріччя 2022 року, відповідач наполягає на тому, що 100-відсоткова передоплата, отримана позивачем у гривні від комісіонерів, є немонетарною статтею балансу відповідно до ПСБО 21, а отже курсові різниці за такими операціями не нараховуються та не впливають на фінансовий результат. Зокрема відповідач посилається на п. 5, 6, 7 ПСБО 21.
2.8. Щодо ІІІ кварталів 2024 року, відповідач стверджує, що витрати на охоронні послуги ТОВ «ВЕНБЕСТ-БУКОВИНА» у розмірі 813 400 грн самим позивачем не були відображені у бухгалтерському обліку як загальновиробничі витрати по рахунку 91, який закритий у звітному кварталі. Такі витрати віднесені на рахунок 39 «Витрати майбутніх періодів» та будуть враховані в подальшому при визначенні фінансового результату до оподаткування. 
2.9. Щодо ПДВ та незареєстрованих накладних, відповідач зазначає, що залишки свіжих огірків, помідорів та цибулі, придбаних у серпні–жовтні 2023 року, фізично не могли зберігатися станом на 30.09.2024 та 12.03.2025 з огляду на строки їх придатності відповідно до відповідних ДСТУ (огірки – до 10 днів, томати – 7–21 день, цибуля – 3–7 місяців). Під час проведення інвентаризації 12.03.2025 фактичної наявності зазначених овочів не встановлено. Крім того, відповідно до відповіді Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області, транспортні засоби, зазначені у товаросупровідних документах щодо передачі овочів на зберігання до м. Дніпро, у жовтні 2024 року не фіксувалися системою «Гарпун» на дорогах Чернівецької області. Відповідач вважає, що ТОВ «ЛІЛАК» відобразило у бухгалтерському обліку залишки товарів без їх фактичної наявності, а тому у силу п. 198.5 «г» ст. 198 ПКУ зобов`язане нарахувати ПДВ та зареєструвати відповідні податкові накладні.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що ТОВ «ЛІЛАК» (код ЄДРПОУ 40220106) зареєстровано як юридична особа та здійснює діяльність з перероблення та консервування фруктів та овочів (основний вид діяльності – КВЕД 10.39).
3.2. Відповідно до підпункту 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77, п. 82.2 ст. 82, підпункту 69.35 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України та на підставі наказу ГУ ДПС у Чернівецькій області № 319-п від 07.02.2025, у період з 18.02.2025 по 31.03.2025 проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «ЛІЛАК» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2022 по 30.09.2024, за результатами якої складено Акт перевірки від 07.04.2025 №13625/Ж5/24-13-07-06/40220106.
3.3. Перевіркою, поміж іншого, встановлено такі порушення:
1) п. 44.1, п. 44.2, п. 44.6 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, статей 1, 9 Закону «Про бухгалтерський облік», ПСБО 15 «Дохід», ПСБО 16 «Витрати», що призвело до заниження податку на прибуток на суму 273 698,00 грн, зокрема за ІІ півріччя 2022 року – 145 808,00 грн, за ІІІ квартали 2024 року – 127890,00 грн;
2) п. 44.1 ст. 44, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 «г» ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження ПДВ на загальну суму 2 225 792,00 грн (жовтень 2023 - 316 889 грн, листопад 2023 - 834 681 грн, грудень 2023 – 331951,00 грн, січень 2024 - 461859 грн, серпень 2024 - 280 412 грн);
3) п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України - відсутність реєстрації податкових накладних в ЄРПН по рядку 4.1. «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199» на суму ПДВ 2 225 792,00 грн. та по рядку 2 «Операції з вивезення товарів за межі митної території України» за березень 2024 - 726 824,00 грн.
3.4. На підставі Акту перевірки відповідачем 08.05.2025 складено оскаржувані податкові повідомлення-рішення.
3.5. Позивачем до перевірки та у запереченнях на Акт перевірки надавалися документи, зокрема: договір комісії № 18/05-2022 від 18.05.2022 та додаткові угоди до нього (Комісіонер – ТОВ «ОВЕРМАРС-ХАУС»); договір комісії № 11/10-2022 від 11.10.2022 (Комісіонер – ТОВ «БЛІНК СИСТЕМ»); митні декларації та платіжні доручення, що підтверджують здійснення відповідних розрахунків; договір на охоронні послуги № 01-24 від 29.02.2024 з ТОВ «ВЕНБЕСТ-БУКОВИНА»; договір відповідального зберігання № 01/10/2024 від 01.10.2024 з ТОВ «ЗЕРНОТРЕЙД СХІД»; акти приймання-передачі майна, ТТН; договір надання послуг з засолювання та маринування № 01/10/2024-01 від 01.10.2024 з ТОВ «ЗЕРНОТРЕЙД СХІД».
3.6. Під час проведення перевірки та у ході інвентаризації 12.03.2025 фактичної наявності свіжих огірків у кількості 252 255,7 кг, помідорів – 106 642,1 кг та цибулі – 52 477,45 кг за адресою смт Глибока, вул. Першотравнева, 60/А не встановлено. На підтвердження наявності товарів позивач надав договір відповідального зберігання та документи щодо їх передачі до ТОВ «ЗЕРНОТРЕЙД СХІД» за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 102Д.
3.7. За інформацією Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області (відповідь від 08.05.2025 № 58387-2025), транспортні засоби (DAF: AE4262КН, AE92430Е, AE9523ХВ, AE9522ХВ, AE7591РС; MAN: AE1594ЕВ), зазначені у ТТН для перевезення овочів зі смт Глибока до м. Дніпро в жовтні 2024 року, не зафіксовані системою «Гарпун» на автомобільних шляхах Чернівецької області в період з 01.10.2024 по 30.10.2024.
3.8. ТОВ «ЗЕРНОТРЕЙД СХІД» (код ЄДРПОУ 45182436) зареєстровано 08.08.2023. За даними ДПС, до контролюючих органів звітність щодо нарахованих виплат фізичним особам не подавалася взагалі. Рішенням від 26.09.2024 № 14312 ТОВ «ЗЕРНОТРЕЙД СХІД» встановлено відповідність критеріям ризиковості платника ПДВ. Аналіз ЄРПН показує, що у червні–вересні 2024 року ТОВ «ЗЕРНОТРЕЙД СХІД» здійснювало виключно придбання та реалізацію цукру, тобто жодних операцій з овочами.
3.9. Щодо доходів за ІІ півріччя 2022 року, судом встановлено, що позивач передавав товари на комісію за договорами комісії № 18/05-2022 та № 11/10-2022, отримуючи від комісіонерів 100% передоплату у гривні. Відповідно до умов договорів, грошові кошти Комітенту виплачувалися Комісіонером на умовах попередньої оплати. При здійсненні експортних операцій виникала розбіжність між гривневим еквівалентом авансу та фактурною вартістю відвантаженого товару за курсом на дату митного оформлення. Загальна сума розрахованих позивачем «від`ємних курсових різниць» становить 810 046,48 грн.
3.10. З приводу витрат на охорону у ІІІ кварталах 2024 року, судом встановлено, що за даними бухгалтерського обліку ТОВ «ЛІЛАК» операції з придбання охоронних послуг у ТОВ «ВЕНБЕСТ-БУКОВИНА» відніс на рахунок 39 «Витрати майбутніх періодів». 
Станом на 30.09.2024 по рахунку 91 відсутня кредиторська чи дебіторська заборгованість, що свідчить про повне закриття загальновиробничих витрат.

IV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Загальні принципи розгляду податкових спорів

4.1. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Критерії законності рішень суб`єкта владних повноважень визначені у частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
4.2. Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Водночас платник податку не зобов`язаний доводити відсутність порушення – тягар доведення правомірності донарахувань лежить на контролюючому органі.
4.3. Верховний Суд неодноразово підкреслював, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 у справі №160/3364/19). Наявність формально складених первинних документів не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах (постанова Верховного Суду від 05.06.2025 у справі №160/25897/21).
4.4. При наданні оцінки цим правовідносинам суд виходить з того, що мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути в кожній господарській операції. 
Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків. І лише за таких умов платник податків має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.

Щодо заниження податку на прибуток за ІІ півріччя 2022 року (ППР № 00000/10901/ж10-13-07-06 в частині 145 808 грн)

4.5. Суть спору в цій частині полягає в тому, що відповідач вважає неправомірним застосування ТОВ «ЛЕЛАК» курсової різниці, у зв`язку із реалізацією договорів комісії, оскільки розрахунки між позивачем та комісіонером, відбувалися в національній валюті шляхом отримання 100% вартості товарів авансом. 
4.6. Судом встановлено, що позивач здійснював реалізацію продукції на експорт через комісіонерів, отримуючи від них грошові кошти у національній валюті України на умовах 100% попередньої оплати. 
Відповідно до умов договорів комісії, комісіонер здійснював реалізацію товару третім особам (нерезидентам), тоді як розрахунки з позивачем здійснювались виключно у гривні, що виключає виникнення у позивача валютних зобов`язань перед комісіонером.
4.7. Зокрема, позивачем було укладено Договір № 18/05-2022 від 18.05.2022 (зі змінами, внесеними Додатковою угодою № 1 від 07.06.2022 року) з ТОВ «ОВЕРМАР ХАУС». За умовами цього Позивач отримував 100% передоплату від ТОВ «ОВЕРМАР ХАУС», яке в подальшому реалізовувало товари Позивача за кордоном. У зв`язку з чим розрахунок покупців з ТОВ «ОВЕРМАР ХАУС» відбувався в іноземній валюті. З Позивачем ТОВ «ОВЕРМАР ХАУС» розраховувались у національній валюті на умовах 100% попередньої оплати, оскільки згідно з п. 3.3 Договору № 18/05-2022 від 18.05.2022 року (зі змінами, внесеними Додатковою угодою № 1 від 07.06.2022 року) грошові кошти комітенту виплачуються комісіонером на умовах попередньої оплати у безготівковому порядку.
Аналогічні умови договору комісії були погоджені Позивачем з іноземною компанією «FOODISH» (Республіка Чехія) № 32-ПР/16 від 18.07.2016.
4.8. Наказом Міністерства фінансів України 10.08.2000, N193 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.2000, N515/4736) затверджено Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 21"Вплив змін валютних курсів" (далі – П(С)БО 21), який визначає методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про операції в іноземних валютах та відображення показників статей фінансової звітності господарських одиниць за межами України в грошовій одиниці України.
4.9. Згідно з пунктом 3 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів», операцією в іноземній валюті є господарська операція, яка передбачає визначення вартості або здійснення розрахунків в іноземній валюті.
4.10. Відповідно до пунктів 5-7 П(С)БО 21, курсові різниці визначаються виключно за монетарними статтями, тобто активами або зобов`язаннями, що підлягають погашенню у грошовій формі.
Водночас суд звертає увагу, що під монетарними статтями розуміють статті балансу про грошові кошти, а також про такі активи й зобов`язання, які будуть отримані або сплачені у фіксованій (або визначеній) сумі грошей або їх еквівалентів, а під немонетарними статтями розуміють статті інші, ніж монетарні статті балансу. 
4.11. Немонетарні статті, що визнаються за історичною вартістю, не підлягають перерахунку за курсом на дату балансу. 
4.12. У спірних правовідносинах позивач не здійснював розрахунків в іноземній валюті, а відтак підстави для застосування механізму визначення курсових різниць виникають лише за наявності монетарних статей, чого не було в даному разі.
4.13. Отримана попередня оплата (аванс) за товар, який підлягає поставці, є немонетарною статтею, оскільки передбачає погашення зобов`язання шляхом передачі товару.
4.14. Таким чином, після отримання позивачем попередньої оплати подальші зміни валютного курсу не впливають на оцінку відповідного зобов`язання та не утворюють курсових різниць у розумінні П(С)БО 21.
4.15. З огляду на викладене, суд погоджується з висновком контролюючого органу про те, що відображення позивачем від`ємних курсових різниць за такими операціями не відповідає вимогам бухгалтерського обліку.
4.16. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для донарахування податку на прибуток у сумі 145 808 грн, а тому податкове повідомлення-рішення №00000/10901/ж10-13-07-06 в оскаржуваній частині є правомірним.

Щодо заниження податку на прибуток за ІІІ квартали 2024 року (ППР № 00000/10901/ж10-13-07-06 в частині 127 890 грн.)

4.17. В цій частині позивач визнав факт розбіжностей між своїми даними та даними перевірки, однак наполягає на необхідності врахування витрат на охорону у розмірі 813 400 грн., які, за його твердженням, були помилково відображені на рахунку 39 «Витрати майбутніх періодів» і не включені до поточних витрат.
4.18. Дійсно, за даними Акту перевірки та матеріалами справи, витрати на охоронні послуги ТОВ «ВЕНБЕСТ-БУКОВИНА» відображені в обліку позивача по рахунку 39 «Витрати майбутніх періодів». У той ж час станом на 30.09.2024 залишок по рахунку 91 відсутній, що означає повне включення загальновиробничих витрат до собівартості. Відповідач також встановив, що ці витрати вже враховані при визначенні фінансового результату до оподаткування.
4.19. Водночас суд звертає увагу, що в кінці звітного місяця сума загальновиробничих витрат розподіляється за розрахунком, форма якого наведена в додатку 1 ПСБО 16 "Витрати" (зі змінами і доповненнями), витрати списуються і рахунок 91 "Загальновиробничі витрати" закривається, тобто сальдо мати не може.
4.20. Разом з цим, судом перевірено доводи позивача щодо неврахування зазначених витрат при формуванні показників податкової звітності. 
4.21. Насамперед суд звертає увагу на те, що витрати на рахунку 39 «Витрати майбутніх періодів» не впливають на об`єкт оподаткування в момент їх капіталізації - лише тоді, коли вони списуються з рахунку 39 на витратні рахунки (91, 92, 93, 94 тощо) і потрапляють до фінансового результату до оподаткування.
Витрати з рахунку 39 «Витрати майбутніх періодів» враховуються при визначенні податку на прибуток у тому звітному періоді (кварталі/році), в якому вони списуються на рахунки витрат і формують фінансовий результат до оподаткування - не раніше і не пізніше. 
Зокрема, у разі відображення витрат на рахунку 39 «Витрати майбутніх періодів» має місце наступна проводка Дт 39/Кт63, 66 тощо, впливу на податок на прибуток ще немає, оскільки строк списання витрат майбутніх періодів повинен відповідати реальному економічному змісту витрат - тобто тому періоду, в якому підприємство фактично отримує економічні вигоди від цих витрат (наведене визначається у наказі про облікову політику).
4.22. Відповідно до змісту позову та пояснень наданих представницею позивача, позивач з метою підтримання належного рівня сплати податків та загальнообов`язкових платежів, зокрема сплати податку на прибуток, відносив витрати на оплату послуг ТОВ «ВЕНБЕСТ-БУКОВИНА» за Договором на 39 рахунок (Витрати майбутніх періодів), і відповідно такі витрати не враховувалися при формуванні загальної суми витрат та прибутку до оподаткування в формах звітності.
Тобто, це було рішення платника податків, який такі витрати може враховувати при визначенні податку на прибуток в інший період, який не охоплювався податковою перевіркою. Станом на перевіряємий період ці витрати не сформували фінансовий результат до оподаткування.
4.23. Відсутність станом на 30.09.2024 залишку по рахунку 91, свідчить про повне включення загальновиробничих витрат до собівартості, ці витрати вже враховані при визначенні фінансового результату до оподаткування. Витрати на оплату послуг ТОВ «ВЕНБЕСТ-БУКОВИНА» до них не включені, оскільки вони враховані на 39 рахунку (Витрати майбутніх періодів).
Водночас суд звертає увагу, що витрати ТОВ «ЛІЛАК» не були списані з рах. 39 на витратні рахунки у перевіряємому звітному кварталі, а отже об`єкт оподаткування сформований без їх урахування, а тому донарахування є правомірним.
4.24. Щодо бухгалтерської довідки від 01.08.2025, яка складена після проведення перевірки та прийняття податкового повідомлення-рішення, то суд зазначає, що вказаний документ, будучи внутрішнім та одностороннім за своїм характером, за відсутності підтвердження відповідними первинними документами та регістрами бухгалтерського обліку за перевіряємий період, не може спростовувати дані обліку, досліджені контролюючим органом та підтверджені матеріалами справи.
4.25. За таких обставин суд вважає, що висновки контролюючого органу про заниження позивачем податку на прибуток за ІІІ квартали 2024 року у сумі 127 890,00 грн. є обґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення в цій частині - правомірним.

Щодо донарахування ПДВ та штрафних санкцій (ППР №№ 00000/10899 та 00000/10903)

4.26. Ключовим питанням цього спору є встановлення реального (чи фіктивного) характеру залишків свіжих овочів у бухгалтерському обліку ТОВ «ЛІЛАК», а також наявності або відсутності їх використання в господарській діяльності.
4.27. Так, проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ «ЛІЛАК» протягом періоду, що підлягав перевірці здійснювало перероблення та консервування фруктів та овочів. Зокрема, відповідно до первинних документів та даних бухгалтерського обліку позивача встановлено, що станом на 30.09.2024 по рахунку 201 «Сировина і матеріали» рахуються зокрема огірки свіжі в кількості 252255,7 кг вартістю 4597755,15 грн., помідори свіжі в кількості 106642,1 кг вартістю 4412207,3 грн. та цибуля свіжа кількістю 52477,45 кг вартістю 626355,85 грн. Придбання свіжих огірків та помідор, а також виробництво консервацій із вищезазначених овочів здійснювалося протягом липня-жовтня звітних років.
4.28. Згідно первинних документів та даних бухгалтерського обліку наданих ТОВ «ЛІЛАК» для перевірки, протягом 2023 року придбано огірків свіжих в кількості 420608,4 кг загальною вартістю 7783875,75 грн., в т.ч. ПДВ 988750 грн. Відповідно до оборотно-сальдових відомостей по рахунках 201, 26, виробничих листів наданих для перевірки протягом липня-вересня 2023 року ТОВ «ЛІЛАК» із огірків свіжих вироблено готової продукції наступної номенклатури: огірки консервовані з оцтом різані стерил. 3 л Глибкон кількістю 2029 банок; огірки консервовані з оцтом стерил. 3 л Глибкон кількістю 87108 банок; огірки мариновані 0,5л т/о кількістю 1675 банок; огірки мариновані 0,72 л т/о кількістю 1550 банок.
4.29. Відповідно до даних виробничих листів, оборотних відомостей по рахунках бухгалтерського обліку 201 «Сировина та матеріали» на виробництво готової продукції вищезазначеної номенклатури списано 150226,7 кг. Залишок огірків свіжих, придбаних у ПОСП «Долинський ТОК» (код ЄДРПОУ 3046468), ПАТ «Зміївська овочева фабрика» (код ЄДРПОУ 31834736) та ТОВ «Фруктеза» (код ЄДРПОУ 44835538) протягом липня-вересня 2023 року, що рахувалися станом на 30.09.2023 та на 31.12.2023 складав 270381,7 кг вартістю 4942798,93 грн.
4.30. Станом на 30.09.2024 року по бухгалтерському рахунку 201 «Сировина та матеріали» рахуються огірки в кількості 252255,7 кг. З урахуванням кількості придбаних протягом 2023 - 9 місяців 2024 років та кількості списаних у виробництво протягом 2023-9 місяців 2024 років свіжих огірків, залишок на 30.09.2024 складає 252255,7 кг - огірки врожаю 2023 року.
4.31. Крім цього, згідно первинних документів та даних бухгалтерського обліку, ТОВ «ЛІЛАК» для перевірки, протягом 2023 року придбано помідор свіжих в кількості 271013,4 кг вартістю 9641382,1 грн., в т.ч. ПДВ 1454660,00 грн. 
4.32. Відповідно до даних виробничих листів, оборотних відомостей по рахунках бухгалтерського обліку 201 «Сировина та матеріали» протягом серпня-жовтня 2023 року позивачем списано помідор кількістю 114240 кг. Залишок помідор свіжих, придбаних протягом серпня-жовтня 2023 року, що рахувалися станом на 31.10.2023 та на 31.12.2023 складав 156773,4 кг вартістю 5496853,55 грн.
4.33. Так, згідно даних бухгалтерського обліку та даних первинних документів (видаткові накладні, рахунки, товарно-транспортні накладні) у період з 01.01.2024 по 30.09.2024 придбання помідор здійснювалося протягом липня-вересня 2024 року. Так в липні-вересні 2024 року придбано 212684,8 кг помідор, які в повному обсязі використано для виробництва готової продукції з номенклатурою томати консервовані із зеленню з оцтом стерил. 3 л Глибкон кількістю 138182 банок протягом липня-вересня 2024 року. Станом на 30.09.2024 року по бухгалтерському рахунку 201 «Сировина та матеріали» рахуються помідори в кількості 106642 кг. З урахуванням кількості придбаних протягом 2023 - 9 місяців 2024 років та кількості списаних у виробництво протягом 2023-9 місяців 2024 років свіжих помідор, залишок на 30.09.2024 складає 106642 кг - помідори врожаю 2023 року.
4.34. Також, у серпні 2023 року ТОВ «ЛІЛАК» придбано у ПАТ «Зміївська овочева фабрика» 52900 кг цибулі на загальну суму 1000500,00 грн, в т.ч. ПДВ 166750,00 грн. Залишок цибулі придбаної у ПАТ «Зміївська овочева фабрика» (код ЄДРПОУ 31834736) у серпні 2023 року, що рахувалася станом на 30.09.2023 та на 31.12.2023 складав 51708,95 кг вартістю 689305,85 грн., який рахується і на 30.09.2024.
4.35. Крім цього, дослідженням матеріалів справи встановлено, що у періоді, за який здійснювалась перевірка, на ТОВ «ЛІЛАК» проводилась інвентаризація основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків. Зокрема станом на 02.10.2023 (наказ від 29.09.2023 № 103 «Про проведення щорічної інвентаризації в 2023 році»), за результатами проведеної інвентаризації нестач або лишків не виявлено.
Водночас згідно інвентаризаційного опису №1 від 02.10.2023 по рахунку 201 «Сировина і матеріали» рахуються огірки свіжі в кількості 270381,7 кг на суму 4942793,98 грн, помідори свіжі у кількості 148168,4 кг. на суму 6342111,29 грн. та цибуля в кількості 56363,7 кг на суму 819144,92 грн.
4.36. Також, станом на 01.11..2024 (наказ від 29.10.2024 № 188 «Про проведення щорічної інвентаризації в 2024 році»), позивачем проведено інвентаризацію основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, під час якої сформовано інвентаризаційний опис №5 від 01.11.2024 щодо відповідального зберігання №01/10/2024 від 01.10.2024 у ТОВ «Зернотрейд Схід» (місто Дніпро) огірка свіжого в кількості 252255,7 кг на суму 4597755,15 грн, помідори свіжі у кількості 106642,1 кг. на суму 4412207,30 грн та цибуля в кількості 52477,45 кг на суму 626355,85 грн. Всього відповідальне зберігання на суму 9636318,30 грн.
4.37. Під час податкової перевірки на вимогу Головного управління ДПС у Чернівецькій області №3116/6/24-13-07-06 від 20.02.2025 ТОВ «ЛІЛАК» проведено інвентаризацію, якою встановлено, що по рахунку 201 «Сировина та матеріали» станом на 12.03.2025 також рахуються зокрема: огірки свіжі кількістю 252255,7 кг вартістю 4597755,15 грн, помідори свіжі кількістю 106642,1 кг вартістю 4412207,3 грн, цибуля кількістю 52477,45 кг вартістю 626355,85 грн. Однак, фактичної наявності зазначених свіжих овочів в ході інвентаризації не встановлено. На підтвердження наявності свіжих огірків кількістю 252255,7 кг вартістю 4597755,15 грн., свіжих помідор кількістю 106642,1 кг вартістю 4412207,3 грн. та цибулі кількістю 52477,45 кг вартістю 626355,85 грн. надано договір відповідального зберігання, акти приймання-передачі майна, ТТН. 
4.38. Аналізуючи наведене у своїй сукупності слід прийти до висновку, що перевіркою первинних документів та бухгалтерських регістрів встановлено, що придбані позивачем овочі (огірок, помідор та цибуля), які рік зберігалися на складі ТОВ «ЛІЛАК» за адресою смт Глибока, вул. Першотравнева, 60/А, було транспортовано до м. Дніпро відстанню понад 900 км. на зберігання на складах ТОВ «Зернотрейд Схід». 
Відсутність підтвердження фактичного існування товару виключає можливість врахування відповідних залишків у податковому обліку. 
4.39. Обґрунтовуючи недостовірність даних бухгалтерського обліку, фактичним обставинам, відповідач окрім іншого стверджує, що згідно ДСТУ строки зберігання для томатів 7-21 днів, для огірків до 10 днів, для цибулі 3-7 місяців, а тому фізично вони не можуть використовуватися в господарській діяльності, перебуваючи в залишках, на момент проведення перевірки.
4.40. Однак, в цій частині суд погоджується з доводами позивача в частині того, що ДСТУ щодо строків зберігання овочів застосовуються добровільно відповідно до частини 2 статті 16 Закону України «Про стандартизацію», і самі по собі строки зберігання, рекомендовані ДСТУ, не є юридичним актом, який визначає момент «використання» товарів у негосподарській діяльності. Перевищення рекомендованого строку зберігання свідчить про можливу втрату якості, але не про автоматичне «використання» у негосподарській діяльності в розумінні ПК України.
Водночас, суд враховує загальновідому обставину, що свіжі огірки та помідори є швидкопсувними продуктами з вкрай обмеженим строком придатності у свіжому вигляді, що виключає будь-яку розумну можливість їх збереження товарного вигляду протягом більш ніж року. Ця обставина підсилює сукупний висновок про відсутність товарів, але не є самостійною підставою донарахування. 
4.41. Разом з цим, суд не може залишити поза увагою сукупність доказів, наведених відповідачем, яка у своїй цілісності свідчить про те, що зазначені овочі фактично не існують, а є «паперовими», тобто виключно в обліку. Зокрема:
- по-перше, під час проведення інвентаризації 12.03.2025 (в присутності представників ДПС) фактичної наявності свіжих огірків, помідорів та цибулі за адресою виробництва ТОВ «ЛІЛАК» у смт Глибока не встановлено;
- по-друге, позивач посилається на договір відповідального зберігання з ТОВ «Зернотрейд Схід», однак аналіз цього контрагента виявив цілий ряд критичних обставин: підприємство зареєстроване лише у серпні 2023 року; жодної звітності щодо виплат найманим працівникам до контролюючих органів не подавалося; за даними ЄРПН підприємство у відповідний період здійснювало виключно операції з цукром, тобто жодних операцій з овочами; рішенням ДПС підприємство визнане таким, що відповідає критеріям ризиковості;
- по-третє, системою «Гарпун» Національної поліції не зафіксовано переміщення жодного з шести транспортних засобів, зазначених у ТТН (DAF та MAN з дніпропетровськими номерами), на автомобільних дорогах Чернівецької області у жовтні 2024 року. Позивач у відповіді на відзив лише припускає, що на маршруті «могло не бути» камер системи «Гарпун», проте жодних доказів на підтвердження такого припущення не надає;
- по-четверте, відстань між смт Глибока (Чернівецька область) та м. Дніпро перевищує 900 км. Транспортування заявленого обсягу овочів (понад 400 тонн) потребувало б щонайменше 18-19 рейсів вантажних автомобілів. Маршрут неминуче пролягав через Чернівецьку область. Твердження про те, що жоден з автомобілів не потрапив у поле зору жодного з детекторів «Гарпун» на такому маршруті, є вкрай мало правдоподібним.
4.42. Підсумовуючи наведене вище, суд звертає увагу, що в даному разі відповідач вжив комплекс заходів для підтвердження своєї позиції: проведена інвентаризація в присутності своїх представників, отримано відповідь з органів поліції, досліджено ЄРПН та відомості про контрагента. Позивач у відповідь не надав жодних об`єктивних доказів фізичної наявності товарів: ні висновку незалежного оцінювача, ні фото чи відеоматеріалів зберігання, ні підтвердження транзиту від органів митниці тощо.
4.43. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 підтвердила, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Якщо певна господарська операція не відбулася або її зміст інший, ніж той, стосовно якого складені документи, підстави для відтворення її фінансових показників у податковому обліку відсутні. Верховний Суд у постанові від 23.04.2019 у справі № 804/6788/14 наголосив, що поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів або створення умов для такого приросту в майбутньому. Економічний ефект відсутній в операціях, які призводять до збільшення задекларованих витрат платника та зменшують об`єкт його оподаткування без можливості отримання додаткового приросту активів чи збереження їх вартості.
4.44. Здійснивши аналіз сукупності вищезазначених обставин справи, суд доходить висновку, що задекларовані залишки свіжих огірків, помідорів та цибулі не мають фактичного підтвердження. 
4.45. Відповідно до підпункту «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати ПДВ у разі використання товарів в операціях, що не є господарською діяльністю платника. 
Виходячи із наведеного, слід прийти до висновку, що фактична відсутність товару за відсутності документального підтвердження його господарського використання свідчить про використання поза межами господарської діяльності.
4.46. У цій справі позивач не надав суду жодних доказів щодо використання ним в господарській діяльності свіжих огірків кількістю 252255,7 кг вартістю 4597755,15 грн, свіжих помідор кількістю 106642,1 кг вартістю 4412207,3 грн та цибулі кількістю 52477,45 кг вартістю 626355,85 грн, які документально перебувають у нього в залишках, однак фактично відсутня.
4.47. Оскільки суд встановив, що товар фактично не перебуває у ТОВ «ЛІЛАК» і не переданий на зберігання, ГУ ДПС кваліфікувало залишки як такі, що використані в операціях, не пов`язаних з господарською діяльністю, - і у суду немає підстав вважати цей висновок помилковим, оскільки позивач не довів альтернативного напряму використання товару. 
Водночас суд звертає увагу на те, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду наявність формально складених первинних документів не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (див. для прикладу постанову КАС ВС від 05.06.2025, справа), а при оцінці первинних документів застосовується принцип превалювання суті господарської операції над її формою.
4.48. Позивач не довів ні фізичної наявності товарів, ні конкретного господарського призначення їх використання, а тому суд вважає, що платник не здійснює операції з цими товарами в оподатковуваній господарській діяльності. Відповідно, відповідач правомірно застосував підпункт «г» п. 198.5 статті 198 ПК України як підставу для нарахування компенсуючих податкових зобов`язань, що є усталеним підходом при встановленні відсутності зв`язку придбаних товарів з господарською діяльністю, внаслідок чого, суд вважає, що у задоволенні позову в частині скасування податкового повідомлення-рішення №00000/10899/ж10/24-13-07-06 (Форма «Р») слід відмовити.
4.49. У силу наведеного вище, а саме щодо використання залишків овочів в операціях, що не є господарською діяльністю позивача, слід прийти до висновок, що ТОВ «ЛІЛАК» мало не тільки донарахувати податкові зобов`язання з ПДВ, а й зобов`язане було скласти податкову накладну.
4.50. Зокрема, відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Пунктом 201.10 ПК Украіни передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку -продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати ї в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
4.51. Податковою перевіркою виявлено, що ТОВ «Лілак» порушено п.201.10 ст.201 ПК України в результаті чого встановлено відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних: по рядку 2 колонки А Декларацій «Операції з вивезення товарів за межі митної території України» в сумі 726824,0 грн., в тому числі за березень 2024 року в сумі 726824,0 грн; по рядку 4.1. «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199» встановлено заниження всього на загальну суму 11 128 959 грн. без ПДВ, сума ПДВ 2 225 792 грн. у тому числі за жовтень 2023 року на суму 4942799 грн. без ПДВ, сума ПДВ 988560 грн., за листопад 2023 року на суму 5496854 грн. без ПДВ, сума ПДВ 1099371 грн, та за березень 2024 року на 689304 грн. без ПДВ, сума ПДВ 137861 грн, чим порушено вимоги п. 44.1 ст. 44, п. 189.1 ст.189, п. 198.5 «г» ст. 198 ПК України.
4.52. За таких обставин, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення №00000/10903/ж/10/24-13-07-06 (Форма «ПН») є правомірним та не підлягає скасуванню.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною 2 статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.
5.2. Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
5.3. При розгляді цієї справи судом встановлено, що отримана попередня оплата (аванс) за товар, який підлягає поставці згідно договорів комісії, є немонетарною статтею, оскільки передбачає погашення зобов`язання шляхом передачі товару. Таким чином, після отримання позивачем попередньої оплати подальші зміни валютного курсу не впливають на оцінку відповідного зобов`язання та не утворюють курсових різниць у розумінні П(С)БО 21.
З огляду на викладене, суд погоджується з висновком контролюючого органу про те, що відображення позивачем від`ємних курсових різниць за такими операціями не відповідає вимогам бухгалтерського обліку, а тому податкове повідомлення-рішення №00000/10901/ж10-13-07-06 в оскаржуваній частині є правомірним.
5.4. Позивач з метою підтримання належного рівня сплати податків та загальнообов`язкових платежів, зокрема сплати податку на прибуток, відносив витрати на оплату послуг ТОВ «ВЕНБЕСТ-БУКОВИНА» за Договором на 39 рахунок (Витрати майбутніх періодів), і відповідно такі витрати не враховувалися при формуванні загальної суми витрат та прибутку до оподаткування в формах звітності. Тобто, такі витрати позивач може враховувати при визначенні податку на прибуток в інший період, який не охоплювався податковою перевіркою. 
Відсутність станом на 30.09.2024 залишку по рахунку 91, свідчить про повне включення загальновиробничих витрат до собівартості, ці витрати вже враховані при визначенні фінансового результату до оподаткування. Витрати на оплату послуг ТОВ «ВЕНБЕСТ-БУКОВИНА» до них не включені, оскільки вони враховані на 39 рахунку (Витрати майбутніх періодів).
За таких обставин суд вважає, що висновки контролюючого органу про заниження позивачем податку на прибуток за ІІІ квартали 2024 року у сумі 127 890,00 грн. є обґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення в цій частині - правомірним.
5.5. Щодо придбання овочів та їх залишку згідно бухгалтерського обліку, то суд вважає, що зазначені овочі фактично не існують, а є «паперовими», тобто виключно в обліку. Зокрема:
- по-перше, під час проведення інвентаризації 12.03.2025 (в присутності представників ДПС) фактичної наявності свіжих огірків, помідорів та цибулі за адресою виробництва ТОВ «ЛІЛАК» у смт Глибока не встановлено;
- по-друге, позивач посилається на договір відповідального зберігання з ТОВ «Зернотрейд Схід», однак аналіз цього контрагента виявив цілий ряд критичних обставин: підприємство зареєстроване лише у серпні 2023 року; жодної звітності щодо виплат найманим працівникам до контролюючих органів не подавалося; за даними ЄРПН підприємство у відповідний період здійснювало виключно операції з цукром, тобто жодних операцій з овочами; рішенням ДПС підприємство визнане таким, що відповідає критеріям ризиковості;
- по-третє, системою «Гарпун» Національної поліції не зафіксовано переміщення жодного з шести транспортних засобів, зазначених у ТТН (DAF та MAN з дніпропетровськими номерами), на автомобільних дорогах Чернівецької області у жовтні 2024 року. Позивач у відповіді на відзив лише припускає, що на маршруті «могло не бути» камер системи «Гарпун», проте жодних доказів на підтвердження такого припущення не надає;
- по-четверте, відстань між смт Глибока (Чернівецька область) та м. Дніпро перевищує 900 км. Транспортування заявленого обсягу овочів (понад 400 тонн) потребувало б щонайменше 18-19 рейсів вантажних автомобілів. Маршрут неминуче пролягав через Чернівецьку область. Твердження про те, що жоден з автомобілів не потрапив у поле зору жодного з детекторів «Гарпун» на такому маршруті, є вкрай мало правдоподібним.
У цій справі позивач не надав суду жодних доказів щодо використання ним в господарській діяльності свіжих огірків кількістю 252255,7 кг вартістю 4597755,15 грн, свіжих помідор кількістю 106642,1 кг вартістю 4412207,3 грн та цибулі кількістю 52477,45 кг вартістю 626355,85 грн, які документально перебувають у нього в залишках, однак фактично відсутня. Оскільки суд встановив, що товар фактично не перебуває у позивача і не переданий на зберігання, ГУ ДПС кваліфікувало залишки як такі, що використані в операціях, не пов`язаних з господарською діяльністю, - і у суду немає підстав відхилити цей висновок, оскільки позивач не довів альтернативного напряму використання товару, а тому суд вважає за необхідним, відмовити у задоволенні позову в частині скасування податкового повідомлення-рішення №00000/10899/ж10/24-13-07-06 (Форма «Р»).
5.6. У силу наведеного вище, а саме щодо використання залишків овочів в операціях, що не є господарською діяльністю позивача, слід прийти до висновок, що ТОВ «ЛІЛАК» мало не тільки донарахувати податкові зобов`язання з ПДВ, а й зобов`язане було скласти податкову накладну. Наведене дає підстави суду стверджувати, що ТОВ «Лілак» порушено п.201.10 ст.201 ПК України, а тому податкове повідомлення-рішення №00000/10903/ж/10/24-13-07-06 (Форма «ПН») є правомірним та не підлягає скасуванню.
5.7. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов не підлягає задоволенню повністю.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю суд не стягує та не присуджує на користь позивача судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд - 

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІЛАК» до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, відмовити повністю.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Повне судове рішення складено 08 червня 2026 р.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю “ЛІЛАК” (вул. Андрія Кушніренка, 7А, м. Чернівці, Чернівецький р-н, Чернівецька обл.,58005 код ЄДРПОУ 40220106);
Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200 А, м. Чернівці, 58006 код ЄДРПОУ ВП 44057187).

Суддя О.В. Анісімов