Справа №452/1740/26
Провадження №3/452/788/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2026 року м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гординя Самбірського району Львівської області, громадянина України, українця, розлученого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, непрацюючого, пенсіонера, інваліда IIгрупи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), - 

В С Т А Н О В И В :

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 лютого 2026 року, ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та ч.2 ст.173-8 КУпАП, було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп., на користь держави.

Разом з тим, 04 травня 2026 року близько 09 год. 00 хв.ОСОБА_1 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , вчинив дії, які пов`язані з насильством в сім`ї, а саме, вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , під час якої ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілої та у зв`язку з чим остання вимушена була звернутися за допомогою до правоохоронного органу. 

Розгляд справи було призначено на 08 травня 2026 року о 09 год. 40 хв.. 

Під час розгляду справи в суді потерпіла ОСОБА_2 повідомила, що дійсно 04 травня 2026 року вранці її син ОСОБА_1 знаходився недалеко від дому в стані алкогольного сп`яніння, де вчинив з нею сварку, в ході якої ображав її принизливими і нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю, а тому вона звернулася за допомогою до правоохоронного органу. 

За протоколом про адміністративне правопорушення та матеріалами справи ОСОБА_1 фактично визнав свою вину у вчиненому правопорушенні, обставини у справі не оспорював та про наявність будь-яких заперечень щодо інкримінованого йому адміністративного правопорушення як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і окремо не зазначив. 

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 повністю визнав себе винуватим у вчиненому правопорушенні, надав відповідні пояснення по обставинах його вчинення, у скоєному щиро покаявся.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та усними поясненнями останньої, наданими нею в суді,

постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 лютого 2026 року, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та ч.2 ст.173-8 КУпАП, а також іншими матеріалами проведеної перевірки.

Суд прийшов до висновку про те, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ознаками правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 ,його особу та ступінь вини, сімейний та майновий стан, те, що він розлучений, офіційно не працевлаштований, є інвалідом IIгрупи, раніше протягом року один раз піддавався адміністративному стягненню за вчинення аналогічного правопорушення. 

Щире розкаяння  ОСОБА_1 суд визнає обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

При цьому, повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке ОСОБА_1 вже було піддано адміністративному стягненню, на думку суду, не є обставиною, що обтяжує відповідальність цієї особи за вчинення адміністративного правопорушення, оскільки така обставина є кваліфікуючою ознакою складу адміністративного правопорушення.

До того ж, підстав для закриття провадження у справі суд не вбачає.

За такої сукупності обставин у справі суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в мінімальному розмірі, межі якого визначені санкцією ч.3 ст.173-2КУпАП. 

Крім цього, відповідно до ст.39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Відповідно до ч.5 ст.283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

У п.10 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Згідно ст.39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

З огляду на те, що в силу вищевказаної норми направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом, є правом суду, суд при вирішенні питання про накладення стягнення на ОСОБА_1 , ураховуючи обставини справи та особу правопорушника, беручи до уваги форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, дійшов висновку про відсутність підстав для направлення його на проходження відповідної програми.

Крім того, згідно ст.40 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року (зі змінами і доповненнями) (далі – Закон).

Разом з тим, відповідно до п.9 ст.5 Закону, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю II групи, суд вважає за можливе звільнити його від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись стст.40-1,173-2,283,284 КУпАП, суддя, –

П О С Т А Н О В И В :

Визнати  ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) гривень 00 копійок, на користь держави. 

Звільнити ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року (зі змінами і доповненнями) від сплати судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст.307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст.308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції – Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя:       Т.М. Кущ