Справа №504/57/25
Провадження №2/504/964/26

Доброславський районний суд Одеської області

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19.05.2026	с-ще Доброслав	

Доброславський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді - Барвенка В.К.,
секретаря – Ориник М.В., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, смт. Доброслав, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, 2, поверх 4, код ЄДРПОУ: 35625014) до ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -
ВСТАНОВИВ:
Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 105802, 00 грн. з яких:
Заборгованість за кредитним договором № 23236-12/2023 розмірі 17500,00 грн., з яких 5000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 12500,00 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами;
Заборгованість за договором позики № 6605683 в розмірі 64302,00 грн, з яких 21000,00 грн. сума заборгованості за тілом позики, 43302,00 грн. заборгованість за відсотками за користування коштами;
Заборгованість за кредитним договором № 43463-12/2023 в розмірі 4000,00 грн, з яких 1000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 3000,00 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.
Заборгованість за кредитним договором № 43438-12/2023 в розмірі 20000,00 грн, з яких 5000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 15000,00 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.

В обґрунтування позову зазначено, що 27.12.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 23236-12/2023.
29.04.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір Факторингу № 29042024-1, відповідно до умов якого до ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача. 
Так, згідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 29042024-1, позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 у сумі 17500,00 грн., з яких 5000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 12500,00 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.

11.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 6605683.
11.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір Факторингу № 11-01/2024, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договорами.
Так, згідно до реєстру боржників №4 від 15.05.2024 року до Договору факторингу № 11-01/2024, позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 у сумі 64302,00 грн, з яких 21000,00 грн. сума заборгованості за тілом позики, 43302,00 грн. заборгованість за відсотками за користування коштами.
Окрім того, 17.02.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 43463-12/2023.
24.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір Факторингу № 24052024, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги. 
Так, згідно до реєстру боржників від 24.05.2024 року до Договору факторингу № 24052024, позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 у сумі 4000,00 грн, з яких 1000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 3000,00 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.
Окрім того, 27.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 43438-12/2023.
24.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір Факторингу № 24052024, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги. 
Так, згідно до реєстру боржників від 24.05.2024 року до Договору факторингу № 24052024, позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 у сумі 20000,00 грн, з яких 5000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 15000,00 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.
Оскільки, станом на день пред`явлення даного позову до суду відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань згідно вищевказаних кредитних договорів позивач просить вимоги позову задовольнити повністю.
В судове засіданні відповідач не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце його проведення шляхом надсилання повістки через підсистему електронний суд та на електронну адресу.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у поданому позові просить у разі неявки відповідача постановити по справі заочне рішення та за відсутності позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлено, що 27.12.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 23236-12/2023.
За умовами договору відповідач отримав кредит в сумі 5000,00 грн.
Строк кредитування 100 днів з 27.12.2023 року по 04.04.2024 року.
Процентна ставка становить 2,5% за кожен день користування кредитними коштами.
Реальна річна відсоткова ставка 136333,96%.
Загальна вартість кредиту 17500,00 грн.
Відсотки за користування кредитними коштами за весь строк кредитування 12500,00 грн.
Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора.
29.04.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір Факторингу № 29042024-1, відповідно до умов якого до ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача. 
Так, згідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 29042024-1, позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 у сумі 17500,00 грн., з яких 5000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 12500,00 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.

11.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 6605683.
За умовами договору відповідач отримав 21000 грн. позики.
Строк позики 80 днів, з 11.12.2023 року до 29.02.2024 року.
Базова процентна ставка становить 2,49% за кожен день користування позикою.
Основа (фіксовава) процентна ставка становить 3,0% за кожен день користування позикою.
Реальна річна відсоткова ставка становить 87838%.
Загальна вартість позики становить 39837,00 грн.
Відсотки за користування позикою за весь строк договору становлять 18837,00 грн.
Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора.
11.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір Факторингу № 11-01/2024, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договорами.
Так, згідно до реєстру боржників №4 від 15.05.2024 року до Договору факторингу № 11-01/2024, позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 у сумі 64302,00 грн, з яких 21000,00 грн. сума заборгованості за тілом позики, 43302,00 грн. заборгованість за відсотками за користування коштами.

Окрім того, 27.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 43463-12/2023.
За умовами договору відповідач отримав кредит в сумі 1000,00 грн.
Строк кредитування 120 днів з 27.12.2023 року по 24.04.2024 року.
Процентна ставка становить 2,5% за кожен день користування кредитними коштами.
Реальна річна відсоткова ставка 101094,05%.
Загальна вартість кредиту 4000,00 грн.
Відсотки за користування кредитними коштами за весь строк кредитування 3000,00 грн.
Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора.
24.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір Факторингу № 24052024, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги. 
Так, згідно до реєстру боржників від 24.05.2024 року до Договору факторингу № 24052024, позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 у сумі 4000,00 грн, з яких 1000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 3000,00 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.

Окрім того, 27.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 43438-12/2023.
За умовами договору відповідач отримав кредит в сумі 5000,00 грн.
Строк кредитування 120 днів з 27.12.2023 року по 24.04.2024 року.
Процентна ставка становить 2,5% за кожен день користування кредитними коштами.
Реальна річна відсоткова ставка 101094,05%.
Загальна вартість кредиту 20000,00 грн.
Відсотки за користування кредитними коштами за весь строк кредитування 15000,00 грн.
Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора.
24.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір Факторингу № 24052024, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги. 
Так, згідно до реєстру боржників від 24.05.2024 року до Договору факторингу № 24052024, позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 у сумі 20000,00 грн, з яких 5000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 15000,00 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.
Грошові кошти переведені позичальниками на вказані відповідачем карткові рахунки (рахунок), що вбачається з матеріалів справи.
Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований.
Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти.
Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог ЦК України.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
У відповідності до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Оскільки своїх зобов`язань за кредитними договорами ОСОБА_1 добровільно не виконує належним чином, але як боржник вона не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, то у позивача виникло право вимагати від боржника повернення несплачених кредитних коштів.
У відповідності до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконала, що виявилося у неповернення кредитних коштів та стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Суд погоджується з тим, що з відповідача слід стягнути тіло кредитів та тіло позики, оскільки це передбачено договорами, а саме стягненню підлягають суми 5000,00 грн.+21000,00 грн.+1000,00 грн.+5000,00 грн., а всього 32000 грн.
Водночас суд не погоджується з відсотками, які нараховані позивачем за користування як кредитними коштами, так і за договором позики.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка - це загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %.
Як вбачається із матеріалів справи, договори про надання споживчих кредитів укладені 27.12.2023, тобто після набрання чинності Законом України від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», а тому ці договори повинні були укладатися з врахуванням норм пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» та розмір денної процентної ставки повинен відповідати відповідним положенням закону, тобто в період коли максимальна процентна ставка відповідно до вимог закону становила 2,5, та 1,5%.
Отже, суд зазначає, що в період дії кредитного договору № 23236-12/2023 від 27.12.2023 року по 04.04.2023 року ставка 2,5% за кожен день користування цим кредитом відповідає вимогам наведеного закону.
Тому за цим кредитним договором відсотки в сумі 12500 грн. нараховані у відповідності до закону та умов договору.
В період дії кредитного договору № 43463-12/2023 від 27.12.2023 року по 22.04.2024 року (включно) ставка 2,5% за кожен день користування кредитом відповідає вимогам наведеного закону, а за два дні 23- 24.04.2024 року (включно) ставка мала становити 1,5% за кожен день користування цим кредитом.
Отже відсотки суд нараховує таким чином: 
118днів х2,5%х1000,00 грн.=2950,00 грн.
2 дні х1,5%х1000,00 грн.=30,00 грн.
Отже за кредитним договором № 43463-12/2023 від 27.12.2023 року відсотки за користування кредитом становлять 2980,00 грн. (2950,00 грн.+30,00 грн.)
В період дії кредитного договору № 43438-12/2023 від 27.12.2023 року по 22.04.2024 року (включно) ставка 2,5% за кожен день користування кредитом відповідає вимогам наведеного закону, а за два дні 23- 24.04.2024 року (включно) ставка мала становити 1,5% за кожен день користування цим кредитом.
Отже відсотки суд нараховує таким чином: 
118днів х2,5%х5000,00 грн.=14750,00 грн.
2 дні х1,5%х5000,00 грн.=150,00 грн.
Отже за кредитним договором № 43438-12/2023 від 27.12.2023 року відсотки за користування кредитом становлять 14900,00 грн. (14750,00 грн.+150,00 грн.)
Щодо відсотків за договором позики № 6605683 від 11.12.2023 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 суд зазначає наступне.
Оскільки цей договір укладений 11.12.2023, тобто до набрання чинності Законом України від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», а тому не цей договір не розповсюджуються правила пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування».
Суд першої інстанції дійшов висновків, що розмір процентів, які просить стягнути позивач з відповідача, не є співмірним тілу позики, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості) за користування коштами.
У постанові Верховного Суду від 12.02.2025 у справі № 679/1103/23, зазначено, що принципи справедливості, добросовісності та розумності передбачають, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість і добросовісно вести переговори (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19 (пункт 6.20)).
Отже, сторони повинні сумлінно та добросовісно співпрацювати з метою належного виконання укладеного договору. Кредитор у зобов`язанні має створити умови для виконання боржником свого обов`язку, для чого вчиняє не тільки дії, визначені договором, актами цивільного законодавства, але й ті, які випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту (частина перша статті 613 ЦК України).
Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Отже, вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.
Необхідно зазначити, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.
Вказане узгоджується із положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 9.04.1985 № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено, що, визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.
Пунктами 1, 2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 9.04.1985 № 39/248, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної ради Європи від 17.05.1973 № 543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11.05.2005 (пункти 9, 13, 14 преамбули), Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23.04.2008 про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, зокрема у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на доконтрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди.
Директива 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європи від 11.05.2005 розділяє комерційну діяльність, що вводить в оману на дію і бездіяльність та застосовується до правовідносин до і після укладення угоди, фінансові послуги через їх складність та властиві їм серйозні ризики потребують встановлення детальних вимог, включаючи позитивні зобов`язання торговця. Оманливі види торговельної практики утримують споживача від поміркованого і таким чином, ефективного вибору.
Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).
У Рішенні від 11.07.2013 № 7-рп/2013 Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 132/1006/19.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Також у цій постанові зазначено, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, керуючись принципами розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних, як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.
У постанові Верховного Суду від 12.02.2025 у справі № 679/1103/23 зазначено, що під час розгляду справи суд апеляційної інстанції не спростував доводів відповідач щодо несправедливих умов нарахування розміру відсотків за несвоєчасно виконане зобов`язання за кожен день прострочення, зазначивши лише про те, що позичальник із позовом про визнання недійсним договору про відкриття кредитної лінії не звертався. При цьому відсутність такого позову не є перешкодою для врахування інтересів відповідача у цій справі з метою дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
З огляду на вищевикладене та те, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за договором № 6605683 від 11.12.2023 року по процентам 43302,00 грн. не є співрозмірною сумі за договором позики в розмірі 21000,00 грн, є непропорційно великою сумою відсотків, суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за договором, суд дійшов висновку про те, що необхідно зменшити розмір процентів за вказаним договором до розміру заборгованості по тілу позики, тобто до 21000 грн.
Таким чином всьго відсотків за договорами кредитів та позики слід стягнути 12500,00 грн.+21000,00 грн.+2980,00 грн.+14900,00 грн.= 51380,00 грн.
Отже, позовні вимоги в частині стягнення відсотків підлягають частковому задоволенню.
Умови договору щодо розміру процентної ставки відповідають законодавству, що регулює правовідносини у сфері споживчого кредитування, а тому не заслуговують на увагу доводи заперечень про їх несправедливість в розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та безпідставність (вигаданість) обрахованої заборгованості.
Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач сплатив 3028,00 грн. судового збору.
Загальна ціна позову становила 105802,00 грн., задоволена частина позову складає 83380,00грн., або 78,80 %.
Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2386,06 грн. (3028,00 грн.*78,8%).
Решта судового збору відносить на рахунок позивача.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4,6,10,12,141,228,229,247,263,265,273,274279 ЦПК України, ст. ст. 549-551,625,651,1049-1050,1052,1054 ЦК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, 2, поверх 4, код ЄДРПОУ: 35625014) до ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , про стягнення заборгованості за кредитними договорами, – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у сумі в сумі 83380,00 грн. з яких 32000,00 грн. заборгованість за тілом кредитів та тілом позики, а 51380,00 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами та коштами отриманими у позику.
В решті позову, - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в сумі 2386,06 грн.
Решту судового збору віднести на рахунок позивача.
Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з моменту його отримання в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя 	В. К. Барвенко