Справа № 128/3814/25 
Провадження № 33/801/602/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карпінська Ю. Ф.
Доповідач: Голота Л. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
  01 червня 2026 року	  м. Вінниця	

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л.О., 
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 13.01.2026 по справі № 128/3814/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 13.01.2026 визнано винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
Як зазначено в постанові суду, 3.08.2025 о 02 год 52 хв у с. Побережне по вул. Шевченка, Вінницького району Вінницької області ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом типу мотоцикл марки «Spark SP200-27» без державного номерного знаку, не врахував безпечної швидкості руху в умовах недостатньої видимості, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив з`їзд у кювет з подальшим падінням з мотоциклу. За результатами експертизи за висновком №2399 перебував у стані алкогольного сп`яніння, із вмістом алкоголю у крові 1,5 проміле.
Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подано засобами поштового зв`язку 25.05.2026 апеляційну скаргу (вх № 10966/26 від 27.05.2026). В апеляційній скарзі ставиться питання про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції з тих підстав, що апеляційним судом постановою від 1.05.2026 необґрунтовано відмовлено  ОСОБА_1 в поновленні строку на оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 13.01.2026. Натомість в інших справах № 127/6550/20, № 127/16499/20, № 137/1140/18, апеляційний суд у цьому ж складі визнавав притичини пропуску строку поважними та доходив висновку про його поновлення, тобто при вирішенні питання про поновлення строку апеляційний суд приймав різні рішення з одного питання, що на думку заявника, свідчить про незаконність постанови суду від 1.05.2026.
Перевіривши апеляційну скаргу, в якій міститься клопотання про поновлення строку на оскарження, матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21.12.2010).
З матеріалів справи вбачається, що постанова суду першої інстанції винесена 13.01.2026 /а. с. 57-58/;  ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд в суді відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії № 447640 від 8.09.2025 /а.с. 39, 43/; 30.01.2026 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив проінформувати його про рух справи та направлення йому копії постанови у разі ухвалення судового рішення у справі /а. с. 67/; при цьому місцевим судом двічі була надіслана копія постанови ОСОБА_1 та судові повідомлення були повернуті до суду /а. с.65-66; 70-71/; 16.04.2026 ОСОБА_1 вперше подано апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції від 13.01.2026 /а.с. 77-78/; постановою Вінницького апеляційного суду від 1.05.2026 відмовлено ОСОБА_1 в поновленні строку на оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 13.01.2026 з тих підстав, що оскаржувану постанову суд першої інстанції виніс 13.01.2026. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що неодноразово у судові засідання, а також у судове засідання 13.01.2026 ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи за адресою місця проживання, зазначеною у протоколі, не з`являється без поважних причин (а. с. 57-58). Апеляційну скаргу на постанову суду ОСОБА_1 подав до суду 16.04.2026 (через 90 днів з дня винесення судом оскаржуваної постанови), тобто з пропуском встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП строку. При цьому останнім днем подання апеляційної скарги було 26.01.2026 понеділок (робочий день). Посилання ОСОБА_1 як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження на те, що копію постанови ним отримано 14.04.2026, апеляційний суд вважав такими, що не заслуговують на увагу, оскільки законодавець пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не одержання.
25.05.2026 ОСОБА_1 подано засобами поштового зв`язку повторно апеляційну скаргу (вх № 10966/26 від 27.05.2026) на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 13.01.2026. В апеляційній скарзі ставиться питання про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції з тих підстав, що апеляційним судом постановою від 1.05.2026 необґрунтовано відмовлено  ОСОБА_1 в поновленні строку на оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 13.01.2026. Натомість в інших справах № 127/6550/20, № 127/16499/20, № 137/1140/18, апеляційний суд у цьому ж складі визнавав притичини пропуску строку поважними та доходив висновку про його поновлення, тобто при вирішенні питання про поновлення строку апеляційний суд приймав різні рішення з одного питання, що на думку заявника, свідчить про незаконність постанови суду від 1.05.2026. 
Будь-яких інших причин пропуску строку на оскарження апеляційна скарга не містить. 
Апеляційний суд згідно закону позбавлений права самостійно визначати причини пропуску заявником строку оскарження та визнавати їх поважними, якщо причини не вказує заявник. 
Необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Устименко проти України»).
У постанові Верховного Суду від 18.01.2023 у справі № 160/6211/21 наведено правовий висновок, відповідно до якого встановлення строків звернення до суду обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невіддільною складовою верховенства права.
ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Апеляційний суд зазначає, що причини пропуску строку наведені ОСОБА_1 базуються лише на оцінці законності постанови Вінницького апеляційного суду від 1.05.2026 та заявником не зазначається обставин за яких він позбавлений був можливості вчасно подати апеляційну скаргу. 
У клопотанні про поновлення строку не зазначено, з яких об`єктивних причин ОСОБА_1 не міг самостійно вживати заходи щоб дізнатись про стан розгляду протоколу, враховуючи, що він був обізнаний про складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення серії № 447640 від 8.09.2025 та його розгляд судом.
Відповідно до відомостей, які містися в ЄДРСР та доступ до яких є відкритим, постановаВінницького районного суду Вінницької області від 13.01.2026 була опублікована в реєстрі 15.01.2026. 
Подане клопотання про поновлення строку на оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 13.01.2026 не містить наведення поважних причин пропуску строку. 
Виходячи з наведеного, оскільки апеляційну скаргу подано ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 13.01.2026, з пропуском десятиденного строку, встановленого частиною другою статті 294 КУпАП, з дня її винесення суд апеляційної інстанції вважає, що в клопотанні про поновлення строку на оскарження постанови суду не наведено поважних причин його пропуску, тому в поновленні строку на оскарження постанови суду слід відмовити.
Керуючись статтею 294 КУпАП, - 

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 13.01.2026 по справі № 128/3814/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП.
Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота