Справа № 571/660/26 
Провадження № 2/571/566/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2026 року       с-ще Рокитне
Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої судді Качмар М.Я.,
за участю секретаря судового засідання Качановської О.Ф.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників судового розгляду в приміщенні суду селище Рокитне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Абекор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача через систему «Електронний Суд» звернувся з позовом, у якому просила стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1419644, укладеним між відповідачем та ТОВ «ФК «Абекор» 25.01.2025, у розмірі 26880 грн., яка складається з 15000 грн. заборгованості за тілом кредиту та 11880 грн. заборгованості за процентами.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.01.2025 року ТОВ «ФК «АБЕКОР» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «АБЕКОР» уклали електронний кредитний договір № 1419644.
Згідно з пунктом 1.2 кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 15 000,00 грн. Позивач виконав свої зобов`язання перед Позичальником за кредитним договором та надав кредит в сумі 15 000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника. Строк кредиту 80 днів з кінцевим терміном повернення до «14» квітня 2025 року (включно).
«24» квітня 2025 року Відповідач уклав Додаткову угоду до Кредитного договору № 1419644 від 25.01.2025року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: «13» липня 2025 року.
У зв`язку з невиконанням умов договору у Відповідача виникла прострочена заборгованість перед Позивачем в розмірі 15 000,00 грн. тіло кредиту та 11 880,00 грн. нараховані проценти.
Ухвалою суду від 03 червня 2026 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції.
У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву.
У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.
Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
В силу ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У відповідності до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Судом встановлено, що 25.01.2025 року між ТОВ «ФК «Абекор» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір № 1419644 шляхом підписання одноразовим електронними ідентифікаторами такого, графіку платежів та паспорту споживчого кредиту. 
Згідно з пунктом 1.2 кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 15000.00 грн. Позивач виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надав кредит в сумі 15000.00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника.
«23» лютого 2025 року Відповідач уклав Додаткову угоду до Кредитного договору № 1419644 від 25.01.2025року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: «14» травня 2025 року.
«25» березня 2025 року Відповідач уклав Додаткову угоду до Кредитного договору № 1419644 від 25.01.2025року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: «13» червня 2025 року.
«24» квітня 2025 року Відповідач уклав Додаткову угоду до Кредитного договору № 1419644 від 25.01.2025року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: «13» липня 2025 року.
Таким чином, судом встановлено, що позивач повністю виконав свої зобов`язання за електронним кредитним договором. 
У зв`язку з невиконанням умов договору у відповідача виникла прострочена заборгованість перед Позивачем в розмірі 15000 грн. тіло кредиту та 11880 грн. нараховані проценти.
Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
За ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, суд приходить до висновку, що аргументи, якими представник позивача мотивувала позовні вимоги, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому такі слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 26880 грн., яка складається з 15000 грн. заборгованості за тілом кредиту та 11880 грн. заборгованості за процентами.
Стосовно судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн., які позивач поніс у зв`язку з розглядом цієї справи та які вважає судовими витратами в цій цивільній справі, які підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.141 ЦПК України, суд враховує наступне.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.
Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.
Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5, 6 ст. 137 ЦПК, за змістом яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Аналогічну правову позицію виклав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року (єдиний унікальний номер справи: №275/150/22).
З врахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати у виді витрати на правову допомогу у розмірі 10000 гривень.
За ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2662 грн. 40 коп.
Окрім цього, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 162,18 грн. сплачених витрат за відправку у даній справі документів відповідачу.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 3, 13, 16, 526, 527, 530, 599, 610-612, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовну заяву - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Абекор» заборгованість за кредитним договором № 1419644 від 25.01.2025 в розмірі 26880,00 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот вісімдесят гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Абекор» судовий збір у розмірі 2662 грн. 40 коп. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Абекор» судові витрати за відправку документів у розмірі 162 грн. 18 коп. (сто шістдесят дві гривні 18 копійок).
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Рівненського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Абекор”; 04080, м. Київ, Подільський район, вул. Костянтинівська, будинок 75, прим. 601А.; Код ЄДРПОУ: 39287145.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , внутрішньо переміщена за адресою АДРЕСА_2 .

Суддя          М.Я.Качмар