ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 676/1161/26
Провадження № 33/820/535/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 червня 2026 року,
в с т а н о в и в :
Цією постановою
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 665 грн 60 коп.
За постановою судді, ОСОБА_1 06 лютого 2026 року о 21 год 41 хв на проспекті Грушевського, 42 у місті Кам`янці-Подільському Хмельницької області в порушення вимог підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, відповідно до якого – «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин», керував транспортним засобом – автомобілем «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 05 червня 2026 року та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Уважав, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим.
Указував, що саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння настає відповідальність, передбачена ст.130 КУпАП.
Звертав увагу на те, що він не мав наміру керувати транспортним засобом.
Посилався на той факт, що хотів перемістити свій транспортний засіб, бо частина його (приблизно 1 м) перебувала на тротуарі.
У свою чергу, він завів транспортний засіб, щоб його перемістити, і в цей момент до нього під`їхали працівники поліції та скали протокол про керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Однак, в матеріалах справи відсутні докази, що він мав намір саме керувати транспортним засобом та рухатись в будь-якому напрямку, тобто не встановлений умисел на вчинення адміністративного правопорушення.
У зв`язку з цим, докази, що долучені до матеріалів справи, є недостатніми та непереконливими щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не доводять його вини у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про таке.
Апеляційний суд надав ОСОБА_1 та його захиснику Бориславському В.М. можливість брати участь у розгляді справи, завчасно і належним чином сповістив їх про дату, час і місце судового засідання.
У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Бориславський В.М. не з`явилися.
За змістом ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто за наявності даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ч.3 ст.268 КУпАП при розгляді справ, передбачених ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Отже, за таких обставин з метою дотримання розумних строків розгляду, нез`явлення ОСОБА_1 та його захисника Бориславського В.М. до суду не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення дотримався.
Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.
Обставини вчиненого ОСОБА_1 порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджені:
-відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №584965 від 06 лютого 2026 року, яким зафіксовано обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема те, що він 06 лютого 2026 року о 21 год 41 хв на проспекті Грушевського, 42 у місті Кам`янці-Подільському Хмельницької області керував транспортним засобом – автомобілем «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху;
-відомостями з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд був проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови;
-відомостями з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови) останній 06 лютого 2026 року о 21 год. 45 хв. на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального засобу – алкотестера «Dragar Alcotest 6820 ARHK-0553» проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатами проходження якого було встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння – 2,79 ‰;
-відомостями тесту №2938 від 06 лютого 2026 року з результатом 2,79 ‰;
-відомостями з рапорту т.в.о. командира взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП у Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції М.Підліснюка від 06 лютого 2026 року щодо обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;
-відеозаписами з місця події.
Наданими відеозаписами зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_1 , та його зупинку працівниками поліції за допомогою проблискових маячків та звукового сигналу, процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального засобу – алкотестера «Dragar Alcotest 6820 ARHK-0553» і після продування ОСОБА_1 у мундштук приладу на його моніторі висвітився результат 2,79 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я.
Окрім цього, із відеозапису з відеореєстратора службового транспортного засобу поліції вбачається, що 06 лютого 2026 року о 21 год 41 хв транспортний засіб «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив рух заднім ходом із паркувального місця біля будинку №42 на проспекті Грушевського в місті Кам`янці-Подільському, після чого продовжив рух уперед та зупинився через декілька метрів. Будь-яких зупинок транспортного засобу, які би могли свідчити про зміну водія, відеозапис не містить.
Із відеозаписів нагрудних камер працівників поліції вбачається, що одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські без втрати візуального контакту з транспортним засобом підійшли саме до дверей водія, де на водійському сидінні перебував ОСОБА_1 . Матеріали справи не містять жодних відомостей про перебування іншої особи, яка могла керувати транспортним засобом до моменту його зупинки працівниками поліції, а також будь-яких відомостей про можливість зміни водія між моментом фіксації руху та моментом контакту поліцейських з особою, яка перебувала за кермом.
Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 факту свого перебування за кермом не заперечував, не повідомляв про те, що транспортним засобом керувала інша особа, не вказував на будь-які обставини, які би виключали його керування в момент фіксації руху. Навпаки, з його власних пояснень убачається, що він мав намір перемістити транспортний засіб на декілька метрів в інше місце, що за своїм змістом узгоджується із зафіксованим на відеозаписі фактом руху транспортного засобу.
Уважаю, що місцевий суд дав належну правову оцінку цим доказам і дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
У судовому засіданні суду першої інстанції захисник Бориславський В.М. просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Апеляційний суд приходить до висновку, що вказані доводи безпідставні та є виключно способом уникнення відповідальності ОСОБА_1 за вчинене правопорушення.
У ході перегляду справи апеляційною інстанцією не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Апеляційний суд зазначає, що згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу фактично свідчить про визнання ним факту перебування у стані алкогольного сп`яніння.
Відсутність заперечень щодо результату огляду на стан сп`яніння, який було проведено поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, вказує на те, що водій транспортного засобу повністю погоджується з визнанням факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та не бажає спростувати позитивний результат огляду шляхом проведення відповідного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.
Переглядом справи не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.
Окрім того, наявний в матеріалах справи відеозапис містить відеофайли, які є цілісними (кожний у свою чергу), безперервними (кожний у свою чергу) і повністю відтворюють обставини вчиненого правопорушення.
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Указані вимоги закону були дотримані та виконані належним чином.
Відеофіксація працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст.40 Закону України «Про Національну поліцію».
Так, відеозаписами зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на особу, що керувала транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.
Крім того, апеляційним судом установлено, що вказані відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку всіх осіб, відтак, є належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Будь-яких порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які би стали підставою для скасування постанови судді суду першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
З огляду на викладене, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, приходжу до висновку про обґрунтованість та законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.
Порушень вказаних вимог законодавства, які би ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не встановлено.
Переконливих доводів у апеляційній скарзі чи в судовому засіданні апеляційного суду, які би спростовували висновки суду першої інстанції, не знайдено.
Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП.
Підстави скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі з наведених в апеляційній скарзі мотивів відсутні.
Керуючись ст.294 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
Постанову судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 червня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького 
апеляційного суду М.С. Матущак