ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 688/214/26
Провадження № 33/820/349/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Горщара Богдана Анатолійовича на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2026 року,

в с т а н о в и л а :
Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665 грн. 60 коп. судового збору.
За постановою суду, 04 січня 2026 року о 00 год 44 хв, по вул. Захисників України в м. Шепетівка Хмельницької області, неподалік будинку № 174, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Audi E-Tron Sportback 55», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків, що зафіксовано із застосуванням технічного засобу відеозапису, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_1 , адвокат Горщар Б.А., подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, прийняти нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанову вважає незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Посилається на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Під час складання адміністративних матеріалів працівники поліції не встановили особи свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не відібрали у них письмові пояснення, тому місцевий суд безпідставно послався на їх пояснення.
Окрім того, допит вказаних свідків, суд ініціював самостійно, перейнявши на себе роль обвинувачення.
Матеріали провадження також не містять й доказів того, що ОСОБА_5 , як водій, допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, а тому вимога працівників поліції про проходження огляду була незаконною, а усі складені ними процесуальні документи є недопустимими доказами.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Положеннями ст.ст. 252, 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані не в повній мірі.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із перелічених елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.
При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282. Доказуванням за цим принципом має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), або ж відмова особи, яка керує транспортним від проходження огляду на встановлення такого стану.
Тобто, у даному випадку підлягають доказуванню як сам факт керування особою транспортним засобом, так і її перебування у стані сп`яніння або ж відмова від проходження огляду на встановлення такого стану.
Крім того, відповідно до ст. 266 КУпАП огляду на стан сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами. 
Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час його руху.
В рішенні № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року Верховний Суд зазначив, що саме по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Таким чином, керування транспортним засобом – це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху – для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 558447 від 04 січня 2026 року надані наступні докази: направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акт огляду водія на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапорт, відеозапис події.

Так, із направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04 січня 2026 року вбачається, що ОСОБА_1 направлявся до Шепетівської багатопрофільної лікарні у зв`язку із виявленими в результаті огляду, проведеного поліцейськими, ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. В заклад охорони здоров`я ОСОБА_1 не доставлявся (а.с. 3).
Згідно з даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у ОСОБА_1 спостерігалися ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду останній відмовився. Таку його відмову засвідчили свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4).
Відповідно до даних розписок від 04 січня 2026 року ОСОБА_6 було проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу та роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Від підпису він відмовився, що засвідчили свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 5, 6).
Отже, вказані докази підтверджують, що ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на встановлення такого стану.

Відомостями з Рапорту Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 04 січня 2026 року підтверджується, що 04 січня 2026 року о 00 год 45 хв зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що в м. Шепетівка, поблизу виїзду в сторону м. Славути водій автомобіля Ауді перебуває в стані алкогольного сп`яніння. 
В ході реагування на вказане повідомлення поліцейські здійснили виїзд та за адресою вул. Захисників України, 174 в м. Шепетівка, виявили ОСОБА_1 , який, зі слів свідків, керував транспортним засобом Ауді в стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку із цим, останньому запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, від якого він відмовився (а.с. 7).
Надаючи оцінку вказаному документу, апеляційний суд зазначає, що такий не є доказом, який би підтверджував чи спростовував винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки зазначена в ньому інформація про керування останнім транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підлягала перевірці, як і будь-яке повідомлення на лінію 102.

Із даних відеозапису вбачається, що працівники поліції під`їхали до автомобіля «Audi E-Tron Sportback 55», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на майданчику для паркування в нерухомому стані із вимкненими фарами, в тому числі й з покажчиками стоп-сигналу. У салоні вказаного транспортного засобу перебував ОСОБА_1 та невстановлена особа. ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що автомобілем він не керував.
Рух автомобіля «Audi E-Tron Sportback 55», д.н.з. НОМЕР_1 та його зупинка працівниками поліції даними відеозапису не підтверджується.
Отже, відеозаписом, долученим до матеріалів справи, не підтверджується, що 04 січня 2025 року о 00 год 44 хв в м. Шепетівка по вул. Захисників України, 174, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi E-Tron Sportback 55», д.н.з. НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи свій висновок про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції також послався і на пояснення свідків  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які у судовому засіданні місцевого суду допитані не були.
Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Разом з тим, положення КУпАП не містять детальної регламентації порядку дослідження доказів, у зв`язку з чим у цій частині підлягають застосуванню положення кримінального процесуального законодавства як такі, що конкретизують загальні засади судового розгляду.
Згідно зі ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження отримує усно. 
Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.
Натомість, місцевий суд, в порушення вищевказаних вимог закону, безпосередньо не допитавши вищевказаних свідків у судовому засіданні, не сприйнявши їх показання особисто, не привівши їх до присяги та не попередивши про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, поклав надані ними пояснення на місці події в основу обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є неприпустимим.

Таким чином, стороною обвинувачення не надано жодного доказу, який би підтверджував, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Audi E-Tron Sportback 55», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на встановлення такого стану. 
Перебування ж особи за кермом транспортного засобу, який знаходиться у нерухомому стані (зокрема з вимкненим двигуном), не може утворювати склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивної сторони.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасуванню. 
Інші доводи апеляційної скарги не перевіряються, оскільки провадження закривається за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1 , адвоката Горщара Богдана Анатолійовича, задовольнити.
Постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.
Провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо  ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його складу адміністративного правопорушення
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду Федорова Н.О.