ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 червня 2026 року м. Житомир справа № 240/18333/25
категорія 111030400

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гемопласт-Полісся до Житомирської митниці про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, 

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Гемопласт-Полісся» із позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Житомирської митниці №UA101000202558 від 10.06.2025 року на суму грошового зобов`язання 6 944 629, 69 грн. (шість мільйонів дев`ятсот сорок чотири тисячі шістсот двадцять дев`ять гривень 69 коп.).
Обгрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що на підставі частини третьої статті 346 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VІ (зі змінами), далі – МК України, відповідно до наказу Житомирської митниці від 31.03.2025 №42 Управлінням проведення митного аудиту Житомирської митниці проведена документальна невиїзна перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи за період з 2021 по 2024 роки. За результатами документальної невиїзної перевірки складено акт від 06.05.2025 №20/25/7.19-1-19-02/30198513 та визначені податкові зобов`язання в загальній сумі 5555703,74 грн., розрахунок сум платежів вказаний у додатку №1 до вказаного акту. За результатами перевірки митним органом встановлено порушення підпункту «в» пункту 193.1 статті 193 розділу V Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI в частині застосування ставки податку на додану вартість у розмірі 7%, в результаті чого, на думку митного органу, позивачем занижено податкове зобов`язання зі сплати податку на додану вартість на загальну суму - 5 555 703,74 грн. Стверджує, що відповідачем на підставі протиправних та хибних висновків акту перевірки, складено податкове повідомлення-рішення від 10.06.2025 року №UA101000202558. Вважаючи податкове повідомлення-рішення Житомирської митниці протиправним й таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження 
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 04.12.2025 призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін на 17 грудня 2025 року о 10:00 год. 
17.12.2025 протокольною ухвалою суду вирішено подальший розгляд здійснювати у порядку письмового провадження.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відмітив, що документальною невиїзною перевіркою ТОВ «Гемопласт-Полісся» встановлено порушення підпункту «в» пункту 193.1 статті 193 розділу V Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI в частині застосування ставки податку на додану вартість у розмірі 7%, в результаті чого занижено податкове зобов`язання зі сплати податку на додану вартість на загальну суму - 5 555 703,74 грн. Вважаючи, що податкове повідомлення-рішення Житомирської митниці №UA101000202558 від 10.06.2025 є протиправним та таким, що задоволенню не підлягає.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вказує наступне.
Судом встановлено, що на підставі частини третьої статті 346 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VІ (зі змінами), відповідно до наказу Житомирської митниці від 31.03.2025 №42 Управлінням проведення митного аудиту Житомирської митниці проведена документальна невиїзна перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи за період з 2021 по 2024 роки.
За результатами документальної невиїзної перевірки складено акт від 06.05.2025 №20/25/7.19-1-19-02/30198513 та визначені податкові зобов`язання в загальній сумі 5555703,74 грн., розрахунок сум платежів вказаний у додатку №1 до вказаного акту. За результатами перевірки митним органом встановлено порушення підпункту «в» пункту 193.1 статті 193 розділу V Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI в частині застосування ставки податку на додану вартість у розмірі 7%, в результаті чого, на думку митного органу, позивачем занижено податкове зобов`язання зі сплати податку на додану вартість на загальну суму - 5 555 703,74 грн. 
Вважаючи податкове повідомлення-рішення Житомирської митниці протиправним й таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, до складу яких входять митні органи, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Стаття 41 Податкового кодексу України визначає систему контролюючих органів.
Пункт 41.1.2. ПК України вказує, що митні органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його територіальні органи) – здійснюють контроль щодо дотримання законодавства з питань митної справи та оподаткування митом, акцизним податком, податком на додану вартість, іншими податками та зборами, які відповідно до податкового, митного та іншого законодавства справляються у зв`язку із ввезенням (пересиланням) товарів на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенням (пересиланням) товарів з митної території України або території вільної митної зони.
Статтею 345 МК України унормовано, що документальні перевірки проводяться в цілях дотримання юридичними особами вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.
Документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи ( ч.1 ст. 345 МК України).
Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України ( ч.2 ст. 345 МК України).
Митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо:
1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів ( ч.3 ст. 345 МК України);
2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування, застосування знижених ставок ввізного мита;
3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення;
4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або умовам процедури кінцевого використання, та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі;
5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.
Під час проведення документальної перевірки посадові особи митного органу повинні реалізовувати визначені цим Кодексом повноваження виключно в обсязі, необхідному для з`ясування питань перевірки ( ч.4 ст. 345 МК України).
Відшкодування збитків та/або шкоди, заподіяних посадовими особами митного органу підприємству під час проведення перевірки, здійснюється у порядку, встановленому законом ( ч.5 ст. 345 МК України).
Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України ( ч.6 ст. 345 МК України).
Відмова керівника підприємства, що перевірялося, або уповноваженої ним особи від підписання акта про результати перевірки або від отримання його примірника не звільняє підприємство від обов`язку сплатити суми коштів відповідно до грошових зобов`язань, визначених митним органом за результатами перевірки ( ч.7 ст. 354 МК України).
У разі незгоди керівника підприємства або уповноваженої ним особи з висновками перевірки чи фактами та даними, викладеними в акті або довідці про результати перевірки, вони зобов`язані підписати акт або довідку з запереченнями, які вони мають право подати протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта або довідки.
Такі заперечення є невід`ємною частиною акта або довідки про результати перевірки. Заперечення розглядаються митним органом протягом п`яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях). За результатами розгляду підприємству надсилається відповідь у порядку, визначеному Податковим кодексом України для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Керівник підприємства або уповноважена ним особа має право брати участь у розгляді заперечень. Про своє бажання взяти участь у розгляді заперечень ці особи зазначають у запереченнях ( ч.8 ст. 354 МК України).
Якщо керівник підприємства або уповноважена ним особа виявили бажання взяти участь у розгляді заперечень до акта або довідки про результати перевірки, митний орган зобов`язаний повідомити зазначених осіб про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається керівнику підприємства або уповноваженій ним особі не пізніше наступного робочого дня з дня отримання заперечень, але не пізніше ніж за два робочих дні до дня їх розгляду ( ч.9 ст. 354 МК України).
Участь керівника митного органу або його заступника у розгляді заперечень підприємства до акта або довідки про результати перевірки є обов`язковою ( ч.10 ст. 354 МК України).
Рішення про визначення грошових зобов`язань підприємства, що перевірялося, приймається керівником митного органу або його заступником з урахуванням результатів розгляду заперечень підприємства (у разі їх наявності). Керівник підприємства або уповноважена ним особа можуть бути присутні під час прийняття такого рішення ( ч.11 ст. 354 МК України).
Податкове повідомлення-рішення приймається керівником митного органу або його заступником з урахуванням розгляду заперечень до акта (у разі їх наявності) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення або надіслання підприємству акта про результати перевірки у порядку, передбаченому Податковим кодексом України для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень підприємства до акта про результати перевірки - приймається з урахуванням висновку за результатами розгляду заперечень до акта про результати перевірки протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді підприємству ( ч.12 ст. 354 МК України).
В акті перевірки зазначаються факти заниження і факти завищення податкових зобов`язань підприємства. Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки ( ч.14 ст. 354 МК України).
Доводи стосовно незгоди з рішеннями митного органу щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування викладаються підприємством під час апеляційного оскарження податкових повідомлень-рішень про визначення суми грошового зобов`язання, винесених за результатами документальної перевірки, у порядку, передбаченому статтею 56 Податкового кодексу України ( ч.15 ст. 354 МК України).
Житомирською митницею відповідно до Тимчасових методичних рекомендації щодо порядку організації взаємодії між структурними підрозділами митних органів та митними органами під час організації, проведення та реалізації матеріалів документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи (доведених листом Державної митної служби України від 14.01.2021 № 08 1/19-01/7/599) отримано лист від Дніпровської митниці від 14.03.2025 № 7.5-4/19 02/7/1594 (вх. №2245/7.5-19 від 14.03.2025) стосовно здійснення ТОВ «Гемопласт-Полісся» , (місцезнаходження якого - 10002, Житомирська область, м. Житомир, вул. Жуйка. буд. 3) митного оформлення товару в зоні діяльності Дніпровської митниці.
ТОВ «Гемопласт-Полісся» було надано Пояснення (Відповідь) від 15.04.2025р. № 150425/1( вх. № 3299/13-19 від 17.04.2025) на лист Житомирської митниці від 31.03.2025 № 7.19-1/19-02/13/2637 щодо проведення документальної невиїзної перевірки. До даного Пояснення ТОВ «Гемопласт-Полісся» долучило документи, перелік яких наведено у пункті 2.6 Акту перевірки.
У своєму Поясненні ТОВ «Гемопласт-Полісся» зазначило, що за митними деклараціями, які підлягають перевірці, сплив граничний строк давності (1095 днів), тому дані декларації не можуть бути досліджені у рамках цієї перевірки. Зауважило, що фактичні обставини та підстави застосування декларантом 7 % ставки під час імпорту є правомірними та заявило про бажання долучити до перевірки документи, зазначені у додатку до Пояснення.
Результати опрацювання Пояснення від 15.04.2025р. № 150425/1 та позиція митних органів (з врахуванням долучених документів) детально викладена у пункті 3.2. частини ІІІ акта перевірки.
Узагальнений перелік документів, які було використано при проведенні перевірки:
- електронні митні декларації (далі - МД) типу ІМ 40 ДЕ з товаро -супровідними документами, наданими декларантом при митному оформленні:
- №UA110110/2021/001443 від 10.02.2021, №UA110160/2021/005475 від 28.04.2021, №UA110160/2021/011366 від 26.08.2021, №UA110160/2021/015845 від 16.11.2021, №UA110160/2021/016781 від 01.12.2021, №UA110160/2021/018003 від 23.12.2021, №UA110110/2022/002582 від 26.04.2022, №UA110110/2022/003934 від 11.07.2022, №UA110110/2022/004872 від 19.08.2022, №22UA110110006569U7 від 28.10.2022, №22UA110110007652U0 від 19.12.2022, №23UA110110003206U1 від 02.05.2023, №23UA110110006234U8 від 22.08.2023, №24UA110110000105U6 від 04.01.2024;
- Декларація про відповідність № 30198513/001uz від 01.02.2018;
- Декларація про відповідність № 202212-01 від 14.12.2022;
- Лист Міністерства охорони здоров`я України від 07.03.2024 № 24-04/10300/2-24;
- дані АСМО «Інспектор», ЄАІС Держмитслужби.
Документи надані ТОВ «Гемопласт-Полісся» до Пояснення від 15.04.2025р. № 150425/1:
- акти проведення клінічних випробувань ТОВ "Baxtteks Farm" (Республіка Узбекистан). Токсикологічно - гігієнічний висновок Науково - дослідного інституту санітарії, гігієни і профзахворювань Міністерства охорони здоров`я Республіки Узбекистан від 15 квітня 2012р.;
- Реєстраційне посвідчення № ТВ/М00101/10/16;
- лист Держлікслужби від 05.04.2024р.;
- Декларація про відповідність № 202212-01 від 14.12.2022;
- Контракт № 04-04/Е-2022 від 21.04.2022, укладений ТОВ «Гемопласт-Полісся» з ТОВ "Baxtteks Farm" ;
- Перелік національних стандартів, відповідність яким надає презумпцію відповідності медичних виробів вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2013 № 753;
- Протокол доклінічного оцінювання №3/8-А-604 від 07.03.2018р.з супровідним листом;
- Лист МОЗ Щодо поширення постанови КМУ від 20.03.2020 № 224 на марлю медичну від 16.11.2021 року;
- лист ДП «Український медичний центр сертифікації» № 1209
- Висновок лабораторії ДМС від 26.04.2024;
- лист Державної податкової служби від 13.06.2024 №3211/ПК/99-00-21-03-02 ІПК;
- Рішення ДОАС у справі № 160/13349/24 від 18.11.2024р.;
- Рішення у справі № 580/5872/24.
Вирішуючи питання щодо правомірності винесеного податкове повідомлення-рішення №UA101000202558 від 10.06.2025, суд зазначає таке.
Як вбачається з тексту акту перевірки, підставою для підвищення митної вартості товарів стало роз`яснення Міністерства охорони здоров`я від 07.03.2024 №24-04/10300/2-24, яке надійшло до Державної митної служби України 07.03.2024 року в рамках відповіді на запит в межах процедури митного оформлення, яке стосується іншого імпортера.
Слід звернути увагу на ту обставину, що організація поставки, й відповідно прорахунок економічної вигоди для підприємства здійснювалося до перегляду позиції МОЗ України відносно відсоткової ставки, тому дії митного органу в частині збільшення ставки оподаткування вказаного товару фактично є застосуванням дії нормативного акту в зворотному часі, що відповідно до статті 58 Конституції України не допускається.
Варто також зазначити, що відповідно до Положення про МОЗ України яке затверджене Постановою КМУ від 25 березня 2015 року №267 - МОЗ України немає повноважень видавати офіційне роз`яснення або тлумачення щодо відношення певної продукції до медичних виробів, (у зв`язку з відсутністю такого повноваження в Положенні).
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, реалізуючи свої повноваження, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України). Відповідно до визначення "медичний виріб" у підпункті 9) пункту 2 "Загальної частини" Технічного регламенту щодо медичних виробів, що затверджений Постановою КМУ від 2 жовтня 2013 року №753, саме виробник визначає призначення і мету застосування продукції, а не державні органи, їх посадові особи.
Відповідно до підпункту "в" пункту 193.1 Податкового кодексу України, операції з постачання на митній території України та/або ввезення на митну територію України медичних виробів підлягають оподаткуванню ПДВ за ставкою податку у розмірі 7%, за умов, що медичні вироби:
- дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні;
- відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність.
Обидві умови дотримані: інформація внесена в Реєстр осіб відповідальних за введення медичних виробів у обіг; проведена оцінка відповідності, складена декларація відповідності. Інших умов не передбачено.
Крім цього, звертаємо увагу суду, що роз`яснення МОЗ №24-04/10300/2-24 від 07.03.2024р. суперечать положенням Податкового кодексу України щодо визначення медичних виробів та операцій з їх постачання на митну територію України, а також нормам Технічного регламенту на медичні вироби. Тому, керуючись принципом верховенства закону над підзаконними актами, зазначене роз`яснення МОЗ не може братися до уваги при вирішенні питання щодо застосування ставки ПДВ до імпортованого товару.
Роз`яснення МОЗ не може відміняти дію Податкового кодексу України з кількох вагомих причин. Податковий кодекс України має вищу юридичну силу порівняно з підзаконними актами міністерств і відомств, до яких відноситься роз`яснення МОЗ №24-04/10300/2-24. Статус Роз`яснення є фактом документообігу за листуванням між Державною митною службою та Міністерством охорони здоров`я, а тому не може породжувати правові наслідки для невизначеного кола третіх осіб.
Згідно з принципом верховенства права, нормативно-правові акти органів виконавчої влади (роз`яснення, накази тощо) не можуть суперечити законам України. У разі невідповідності правового акту нижчої юридичної сили закону України, діє останній.
Міністерство охорони здоров`я не наділене повноваженнями щодо офіційного тлумачення норм Податкового кодексу, визначення об`єктів оподаткування та ставок ПДВ. Це виключна компетенція фіскальних органів та судів. Роз`яснення не є нормативно-правовим актом, воно має рекомендаційний, допоміжний характер і не може змінювати, скасовувати чи зупиняти дію норм закону.
У той же час, ч. 1 статті 3 Митного кодексу України визначено, що при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.
Отже, будь-які роз`яснення, листи чи інші акти Міністерства охорони здоров`я не можуть підміняти, відміняти або суперечити нормам Податкового кодексу України щодо оподаткування операцій з медичними виробами. У випадку розбіжностей, пріоритет мають норми Кодексу як акту вищої юридичної сили.
Отже, враховуючи вищевикладене, з огляду на підтвердження декларантом належності імпортованого товару саме до «медичних виробів», в розумінні ПКУ, надання всіх підтверджуючих документів та повну відповідність умовам оподаткування за ставкою 7%, передбаченим пп."в" п.193.1 ст.193 ПКУ, вважаємо рішення Житомирської митниці протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Просимо суд взяти до уваги й судову практику, що сформовано в справах з аналогічними підставами.
1. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 року у справі № 160/28693/24 задоволено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОБИНТ» до Дніпровської митниці про ви протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Мотивуючи прийняття такого рішення суд, серед іншого зазначив про таке:
«… З аналізу викладеного вбачається, що операції з постачання на митній території України або ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та виробів призначення підлягають оподаткуванню ПДВ за ставкою податку у розмірі 7% відповідно до пп. «в» п. 193,1 ст. 193 ПК України, за умови, що такі лікарські засоби:
- дозволені для виробництва і застосування в Україні;
- внесені до Державного реєстру лікарських засобів;
медичні вироби: - дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію i застосування в Україні;
- внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення а відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документ відповідність.
При цьому, у разі, якщо при здійсненні операцій з постачання на митній територ або ввезення на митну територію України лікарських засобів/ медичних виробів не дотримано хоча б однієї із зазначених умов, передбачених абз. 2 та 3 пп. «в» п.193.1 ст. 193 ПК, такі опер оподатковуються ПДВ у загальновстановленому порядку за ставкою 20%.
Сторонами не заперечується, що при митному оформленні товару позивачем подавалися декларації про відповідність згідно до процедури оцінки відповідності, передбаченої Технічним регламентом, затвердженим постановою КМУ №753 від 02.10.2013. Також, інформація про товар та особу, відповідальну за ввезення медичних виробів у обіг, внесена підприємством до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. У класифікаторі медичних виробів НК 024:2023, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку i торгівлі України від 24.05.2023 № 4139, наявний та визначений «Рулон марлевий, нестерильний (код 48126)» - нестерильний виріб у формі довгої смужки тканого матері розтягується та вбирає (бавовни, целюлози), згорнутого в рулон, розроблений для вико якості первинної пов`язки на рану або бандажа для утримання на місці марлевої подуш іншої пов`язки на тілі пацієнта. Призначено для забезпечення компресії без стягування; виріб може бути самоклейким (залишатися на місці при мінімальному використанні клейкої стрічки). Це вироби для одноразового використання. НК 024:2023 призначений для ідентифікації інструментів, апаратів, приладів, пристроїв, матеріалів або інших виробів, що належать до медичних виробів.
Отже, оскільки у класифікаторі медичних виробів НК 024:2023, наявний та ви марлевий, нестерильний (код 48126)», останній належить до медичних виробів.
Посилання відповідача на роз`яснення Міністерства охорони здоров`я, виклад 07.03.2024 № 24-04/10300/2 24 є безпідставними, оскільки таке роз`яснення має виключно рекомендаційний характер, та не є нормативно-правовим актом.
Таким чином, суд доходить висновку, що застосування позивачем 7% ставки ПДВ по оп ввезення на митну територію України тканини бавовняної полотняного переплетення ц відповідає вимогам пп. «в» п.193.1 ст. 193 ПК України.»
У справі № 580/5872/24, Черкаський окружний адміністративний суд задовольнивши позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмедтекстиль» до Київської митниці, в рішенні від 16.08.2024 року зазначив, що «оскільки у класифікаторі медичних виробів НК 024:2023, наявний та визначений «Рулон марлевий, нестерильний (код 48126)», останній належить до медичних виробів. Таким чином, суд 2. доходить висновку, що застосування позивачем 7% ставки ПДВ по операції з ввезення на митну територію України тканини бавовняної полотняного переплетення цілком відповідає вимогам пп. «в» п. 193.1 ст. 193 ПК України. При цьому, посилання відповідача на роз`яснення Міністерства охорони здоров`я, викладені у листі від 07.03.2024 №24 04/10300/2-24 та листа ТОВ «Укрмедсерт» від 19.06.2024 №332, суд вважає безпідставними, оскільки останнє має виключно рекомендаційний характер, та не є нормативно-правовим актом.».
Вказане рішення суду 28.10.2024 року було переглянуто Шостим апеляційним адміністративним судом, за наслідком перегляду апеляційна скарга Київської митниці на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2024 року була залишена без задоволення, а рішення без змін. При цьому, виносячи постанову, суд зазначив, що «оскільки у класифікаторі медичних виробів НК 024:2023, наявний та визначений «Рулон марлевий, нестерильний (код 48126)», останній належить до медичних виробів.»
У справі №160/9521/24 Дніпропетровським окружним адміністративним судом було також розглянуто позовну заяву ТОВ «Екобинт» до Дніпровської митниці, у якій позивач оскаржував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 18.03.2024 № UA110050/2024/000092. 22.07.2024 року суд, задовольнивши позовні вимоги, серед іншого, зазначив про таке:
«В цій справі наявна декларація відповідності позивача, яка не спростована жодним документом органу оцінки відповідності. Відповідач фактично послався на лист МОЗ України, без доказів проведення цим органом оцінки відповідності поставленого товару Технічному регламенту, наявності відповідних повноважень, використаних методів і тд. Слід повторно вказати, що в цій справі ставка ПДВ залежить від дотримання позивачем при поставці товару конкретних вимог законодавства, виконання таких вимог виключає можливість відмови у застосуванні зниженої ставки ПДВ. Відповідач в свою чергу обрав спосіб правозастосування шляхом врахування листа МОЗ України щодо класифікації відповідного товару. Однак, такі дії фактично заперечують діючу систему правового регулювання, яка встановлена законодавством: якщо дотримані умови, застосовується відповідна ставка ПДВ. Відповідач не заперечив, що позивачем такі умови дотримані, чим допустив незастосування діючих приписів законодавства до наявної юридичної ситуації.
Також суд змістовно оцінює сам лист МОЗ України. Такий лист надано відповідачем, він адресований Державній митній службі України на її запит, в ньому зазначено: «Щодо виробів «тканина бавовняна полотняного переплетення: тканина медична бавовняна у рулонах, довжиною 1300 м, завширшки 90 см (марля медична вибілена). В пункті 2 Технічного регламенту, зокрема. наведено визначення термінів «введення в експлуатацію», «введення в обіг». Продукція, що наведена у листі Державної митної служби України від 06.02.2024 року №15/15-01-04/5.8/625, не є готовим медичним виробом до першого застосування за призначенням кінцевим користувачем та/або споживачем. Така продукція не вводиться в обіг з метою розповсюдження та/або застосування за призначенням. Отже, сфера дії Технічного регламенту не поширюється на вказану вище продукцію». Позивач вказував, що роз`яснення МОЗ України суперечить положенням Податкового кодексу України. Відповідач на це вказав, що МОЗ України надано роз`яснення щодо застосування технічних регламентів. Суд вважає такі доводи відповідача безпідставними, оскільки зміст спірного листа МОЗ України свідчить, що ним надано не роз`яснення щодо застосування технічних регламентів (які повинні були б мати загальний характер), а надано безпосередню оцінку конкретній партії товару і констатовано її невідповідність умовам Технічного регламенту через те, що відповідна продукція не є готовим медичним виробом (тобто, йдеться про конкретну оцінку визначеного товару).При цьому до повноважень МОЗ України, як зазначає в т.ч. сам відповідач, належить надання методичних рекомендацій щодо застосування технічних регламентів. Це свідчить про наявність повноважень рекомендувати та оцінювати методики застосування правового акту (яким чином встановлювати відповідність критеріїв, яким чином правильно їх обирати, чим керуватись та що враховувати), тобто йдеться про методологію застосування відповідних регламентів. Однак в цій справі йдеться про безпосередній та індивідуальний висновок щодо конкретної партії товару. Більш того, відповідач, навіть безпідставно врахувавши ці роз`яснення, зробив з них необґрунтований висновок.Для забезпечення повного та всебічного розгляду справи судом також надається безпосередня оцінка відповідності спірного товару Технічному регламенту та Класифікатору. Так, позивач імпортував «вироби медичного призначення. Марля медична вибілена, призначена для використання в медичній практиці, для фіксації, накладення та виготовлення операційно- перев`язувальних засобів». В Декларації про відповідність від 17.10.2023 року позивач вказав, що об`єкт декларації тканини бавовняні полотняного переплетення, класифіковано згідно Додатку 2 Технічного регламенту Клас І (пункт 9) «усі медичні вироби неінвазивні відносяться до класу I, якщо не застосовуються положення цього розділу». Згідно п. 1 Технічного регламенту його дія поширюється на медичні вироби та допоміжні засоби до них (далі - медичні вироби). При цьому Класифікатор медичних виробів НК 024:2023 за кодом 48126 передбачає «Рулон марлевий нестерильний» з описом нестерильний виріб у формі довгої смужки тканого матеріалу, що розтягується та вбирає (наприклад, бавовни, целюлози), згорнутого в рулон, розроблений для використання як первинна пов`язка на рану чи бандаж для утримання на місці марлевої подушечки або іншої пов`язки на тілі пацієнта.
Призначено для забезпечення компресії без стягування; виріб може бути самоклейким (залишається на місці за мінімального використання клейкої стрічки). Це виріб одноразового використання. МОЗ України в листі від 07.03.2024 року вказало, що спірний товар не є готовим медичним виробом до першого застосування за призначенням кінцевим користувачем. Підстав для такого висновку не наведено. Відповідач також вказував, що позивач в характеристиках виробу вказав «для виготовлення медичних перев`язувальних матеріалів», тобто є сировиною і тільки після додаткової обробки набуває характеристик медичного виробу. Суд зазначає, що обидва роз`яснення фактично оцінюють властивість «можливість введення в експлуатацію» (тобто, чи наявна характеристика «готовність медичного виробу до першого застосування за призначенням кінцевим користувачем та/або споживачем»). Водночас, для цілей застосування зниженої ставки ПДВ пп. «в» п. 193.1. ст. 193 Податкового кодексу України передбачає умову не «товар, який готовий до першого застосування», а дозволений для цього товар. Тобто, визначальним є дозвіл (легальність) на отримання характеристики, а не наявність такої характеристики. Фактично, йдеться про можливе існування заборон на надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні для відповідної категорії товарів (наприклад, обмеження імпорту медичних виробів через їх небезпечність, в результаті санкційної політики і тд). Відповідно, в цій справі не встановлено недотримання позивачем умови №2 пп. «в» п. 193.1. ст. 193 Податкового кодексу України - дозволеність для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні, оскільки існування відповідної заборони не доведено. Тим не менш, доцільним є оцінити і відповідні пояснення відповідача та МОЗ України. Посилання відповідача на можливість виготовлення медичних перев`язувальних матеріалів з поставленої марлі в цілому не стосується готовності товару до використання, оскільки товар може використовуватися в різні способи. Так, в т.ч. для виготовлення перев`язувального матеріалу марля може бути використана безпосередньо, без додаткової обробки, а відповідний матеріал може передбачати залучення інших медичних засобів. Це ж вбачається із з положень Класифікатору за кодом №48126. Відповідач не оцінив врахував усі можливі способи використання наявного товару. Позиція МОЗ України в листі від 07.03.2024 року не містить обґрунтування як такого, має фактично констатуючий характер з посиланням на терміни «введення в експлуатацію» та «введення в обіг». Суд зазначає, що «введення в обіг» не є юридичною категорією, яка має значення для цілей цього спору. Щодо «введення в експлуатацію» суд зазначає наступне. Змістовно імпортований товар узгоджується з описом згідно Класифікатора. Приписи цього правового акта не передбачають як визначальну характеристику просторові параметри імпортованого товару (наприклад, довжина чи ширина рулона). Суд також констатує, що готовність до першого застосування розуміється як можливість здійснення такого застосування без додаткових змін саме якісних характеристик товару (наприклад, додаткова хімічна, термічна обробка і тд). В свою чергу нарізання великого рулону на більш маленькі не є тією маніпуляцією, яка заперечувала б готовність медичного виробу до використання, оскільки ця дія зумовлена умовами постачання. Так, слід виходити з телеологічного тлумачення пп. «в» п. 193.1. ст. 193 Податкового кодексу України за змістом ця норма права має пільговий характер, спрямована на сприяння імпорту відповідної категорії товарів, тобто має стимулюючий характер для полегшення імпорту таких товарів, їх представлення на ринку, що узгоджується з обов`язками держави забезпечити права громадян в сфері охорони здоров`я, адже ставка ПДВ впливає на представленість товару на ринку та його ціну. Відповідно, основними характеристиками товару, в зв`язку з якими йому надається така пільга, є саме якісні характеристики. З цих підстав необґрунтованим є заперечення природи та властивостей товару з огляду на те, що його в подальшому буде розрізано на менші елементи, адже такі дії не змінюють суть такого товару. Також суд звертає увагу на те, що в спірній картці відмови відповідач послався на результати аудиту. Фактично, це посилання не має самостійного значення в цій справі, оскільки воно стосується підстав направлення позивачу Державною митною службою України спірного роз`яснення МОЗ України. Так, з листа Державної митної служби України від 08.03.2024 року №15/15-01-04/7.5/1294 вбачається, що результати опрацювання відповідного звіту і зумовили звернення митного органу до МОЗ України за роз`ясненнями, яким судом вже надано правову оцінку. Тим не менш суд зауважує, що відповідні доводи звіту стосуються питань, яким судом вже надано правову оцінку (розмір імпортованого товару). Отже, суд констатує, що усі зауваження до імпортованого позивачем товару були безпідставними. Також суд констатує, що наявний товар відповідає умовам, вказаним у пп. «в» п. 193.1. ст. 193 Податкового кодексу України (при цьому умова №1 дотримана за обома альтернативними варіантами), в зв`язку з чим його імпорт мав здійснюватися за ставкою 7%. Отже, відповідач протиправно відмовив позивачу в прийнятті митної декларації від 14.03.2024 року №24UA110050001215U6, яка передбачала ставку ПДВ 7%.»
Вищевикладені позиції судів, які застосовані при розгляді аналогічних справ з ідентичними обставинами, вказують на систематичність протиправних дій відповідача в особі митного органу. Зазначені рішення митного органу не ґрунтуються на нормах чинного законодавства й суперечать положенням Податкового кодексу України. Внаслідок чого, слід дійти висновку, що дії митного органу у вигляді прийняття картки відмови направлені на штучне завищення податкового навантаження для декларантів.
За таких обставин, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Житомирської митниці №UA101000202558 від 10.06.2025 року на суму грошового зобов`язання 6 944 629, 69 грн.
Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Проаналізувавши вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не надано суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій, а тому, з огляду на з`ясовані обставини справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
У силу приписів ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Гемопласт-Полісся» (вул. Жуйка, 3, м. Житомир, 10002, ЄДРПОУ 30198513) до Житомирської митниці (вул. Перемоги, 25, м. Житомир, 10003, ЄДРПОУ 44005610) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Житомирської митниці №UA101000202558 від 10.06.2025 на суму грошового зобов`язання 6 944 629, 69 грн. (шість мільйонів дев`ятсот сорок чотири тисячі шістсот двадцять дев`ять гривень 69 коп.).
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гемопласт-Полісся» за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці сплачений судовий збір у розмірі 24 224 (двадцять чотири тисячі двісті двадцять чотири) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 12 червня 2026 року.

Суддя Р.М.Шимонович