ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року	Львів	Справа № 564/5254/25 пров. № А/857/14651/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В., 
суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,
з участю секретаря судових засідань Клим О.Ю., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 19 лютого 2026 року у справі за її адміністративним позовом до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною і скасування постанови, 

суддя у І інстанції Цвіркун О.С., 
час ухвалення рішення 13 год 13 хв,
місце ухвалення рішення м. Костопіль,
дата складення повного тексту рішення 24 лютого 2026 року,

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила: 
скасувати постанову начальника відділу з питань праці Управління інспекційної діяльності у Рівненській області Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці (далі – ЗМУ Держпраці) Захарчук М.В. у справі про адміністративне правопорушення № ЗХ/РВ/39328/023694/ПТ/ПС від 16.12.2025, якою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) у вигляді штрафу в розмірі 850 грн;
закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 188-6 КУпАП. 
Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 19.02.2026 у справі №564/5254/25 у задоволенні позову було відмовлено.
При цьому суд першої інстанції виходив із того, що оспорювана постанова була винесена відповідачем у межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством України, а тому відсутні підстави для її скасування та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
ОСОБА_1 не погодилася із вказаним рішенням суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу, у якій просила таке скасувати та задовольнити її позову у повному обсязі.
Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при вирішенні спору порушено вимоги матеріального та процесуального законодавства, надано невірну оцінку фактичним обставинам справи. 
Наполягає на тому, що не мала на меті умисно не надавати запитуваний інспекторами документ, який міг бути наданий в будь-який інший день позапланового заходу, а з боку інспекторів праці мала місце провокація з метою притягнення її до адміністративної відповідальності за нібито невиконання вимог посадових осіб. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивачки ЗМУ Держпраці підтримало доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечило обґрунтованість апеляційних вимог та просило залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційного суду підтримав подану апеляційну скаргу доводами, аналогічними до тих, що зазначені у її тексті. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов у повному обсязі. 
Представник ЗМУ Держпраці у ході апеляційного розгляду заперечила обґрунтованість вимог апелянта доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу. Просила залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог скаржниці, виходячи із такого.
Як встановлено судом першої інстанції, 16.12.2025 у ході проведення заходу контролю в Костопільській міській раді щодо додержання законодавства про працю у частині вчинення мобінгу (цькування) в.о. голови Костопільської міської ради ОСОБА_1 була вручена вимога про надання документів №3Х/РВ/39328/023693/НД від 16.12.2025, необхідних для проведення перевірки, якою її зобов`язано у строк до 11 год 30 хв 16.12.2025 надати перелік належним чином завірених копій документів. Станом на 15 год 30 хв 16.12.2025 ОСОБА_1 не виконано пункт 9 вимоги про надання документів №ЗХ/РВ/39328/023693/НД від 16.12.2025, а саме не надала належним чином завіреної копії службової записки від 21.10.2025 № 1422/01-14 та письмового реагування відносно службової записки. 
Відтак, 16.12.2025 о 16 год 35 хв було складено протокол про адміністративне правопорушення № ЗХ/РВ/39328/023693/ПО відносно ОСОБА_1 за статтею 188-6 КУпАП. 
16.12.2025 о 16 год 45 хв начальником відділу з питань праці Управління інспекційної діяльності у Рівненській області ЗМУ Держпраці Захарчук М.В. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №ЗХ/РВ/39328/023693/ПТ/ПС, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 188-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.
ОСОБА_1 не погодилася із правомірністю вказаної постанови від 16.12.2025 № ЗХ/РВ/39328/023694/ПТ/ПС та звернулася за захистом своїх прав до адміністративного суду із позовом, що розглядається. 
При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
На підставі аналізу матеріалів справи та позицій сторін, викладених у заявах по суті справи та наданих поясненнях, апеляційний суд дійшов переконання, що на стадії апеляційного перегляду суть публічно-правового спору, що розглядається, зводиться до перевірки висновку суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого статтею 188-6 КУпАП.
При цьому наявність у ЗМУ Держпраці права на проведення заходу контролю в Костопільській міській раді щодо додержання законодавства про працю, а також накладення стягнення у разі встановлення у діях посадових осіб ознак правопорушення, відповідальність за яке передбачена приписам статтею 188-6 КУпАП, позивачкою не оспорюється. 
За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як визначено статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частина 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України).
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно із частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За приписами статтею 188-6 КУпАП невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, або його територіальних органів щодо усунення порушень законодавства про працю, зайнятість населення та загальнообов`язкове державне соціальне страхування або недопущення посадових осіб цих органів до здійснення заходів державного нагляду (контролю), підстави яких визначені законом, тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як свідчать матеріали справи, оспорювана постанова обґрунтована тим, що в.о. голови Костопільської міської ради ОСОБА_1 створила перешкоду у проведенні заходу контролю з питань додержання законодавства про працю в частині вчинення мобінгу (цькування), шляхом невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю з додержання законодавства про працю, оскільки 16.12.2025 їй була вручена вимога №3Х/РВ/39328/023693/НД від 16.12.2025 про надання належним чином завірених копій документів, необхідних для проведення перевірки, до 11 год 30 хв 16.12.2025. Станом на 15 год 30 хв 16.12.2025 пункт 9 вказаної вимоги вона не виконала, оскільки не надала належним чином завіреної копії службової записки від 21.10.2025 року № 1422/01-14 та письмового реагування відносно службової записки.
При наданні оцінки вказаним фактичним обставинам у контексті наявності у діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого статтею 188-6 КУпАП, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
На переконання апеляційного суду, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у ігноруванні або відмові у виконанні приписів, розпоряджень чи інших законних вимог посадових осіб Держпраці щодо усунення порушень законодавства про працю.
При цьому, як передбачено у частині 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Разом із тим, допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_2 ствердив, що службова записка, яка не була надана ОСОБА_1 до 11 год 30 хв 16.12.2025 на письмову вимогу інспекторів праці, перебувала у його кабінеті заступника Костопільського міського голови. 16.12.2025 він був відсутній у приміщення Костопільської міськради, оскільки перебував у іншому населеному пункті громади. На робоче місце повернувся орієнтовно після 16 год 16.12.2025 і міг надати документ, який вимагався, однак інспекторів праці вже не було на місці. Окрім того, витребовувана службова записка пропонувалася інспекторам праці у наступні дні перевірки, однак ті повідомили, що цей документ їм вже не потрібен. 
Допитані судом першої інстанції у якості свідків інспектори праці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ствердили, що ОСОБА_1 була вручена вимога про надання документів № ЗХ/РВ/39328/023693/НД від 16.12.2025, у якому на власний розсуд було визначено час для її виконання, який становив приблизно 45 хв для надання потрібних документів, у т.ч. службової записки від 21.10.2025 №1422/01-14. 
ОСОБА_1 повідомляла, що вказану службову записку вони не можуть знайти, оскільки така, можливо, знаходиться у її заступника.
Попри те, свідки підтвердили, що відсутність у них таких документів, як копія службової записки від 21.10.2025 року №1422/01-14 та письмового реагування відносно службової записки (за наявності), не перешкодило подальшому проведенню перевірки і її завершенню.
Водночас апеляційний суд наголошує на тому, що відповідно до направлення на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) №ЗХ/1/19141-25 від 05.12.2025 такий захід проводився з 11.12.2025 по 24.12.2025, а відтак ненадання саме 16.12.2025 копії службової записки від 21.10.2025 року №1422/01-14 та письмового реагування відносно службової записки (за наявності) не могло створити перешкоду для його завершення у встановлений строк при тому, що сама ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_2 стверджують, що не мали наміру приховувати такі документи і пропонували їх надати у наступні дні перевірки.
Окрім того, апеляційний суд акцентує увагу на тому, що приписами частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). 
З урахуванням наведених правових норм та встановлених фактичних обставин суд апеляційної інстанції дійшов переконання, що оспорювана постанова відповідача вказаним критеріям не відповідає, а отже є протиправною.
Відповідно до частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На переконання апеляційного суду, при вирішенні публічно-правового спору, що розглядається, суд першої інстанції допустив невідповідність висновків, викладених у своєму рішенні, обставинам справи, що призвело до помилкової відмови у задоволенні позову. Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати та позов ОСОБА_1 задовольнити.
На підставі приписів частин 1 та 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ЗМУ Держпраці на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду першої та апеляційної інстанції судовий збір у розмірі 484,40 + 726,72 = 1211,14 грн. 

Керуючись статтями 241, 243, 272, 286, 308, 310, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 

Скасувати рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 19 лютого 2026 року у справі №564/5254/25 та позов ОСОБА_1 задовольнити. 

Скасувати постанову начальника відділу з питань праці Управління інспекційної діяльності у Рівненській області Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці Захарчук Маргарити Валеріївни у справі про адміністративне правопорушення № ЗХ/РВ/39328/023694/ПТ/ПС від 16 грудня 2025 року і справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 14 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (код ЄДРПОУ 44778105).

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не може бути оскаржена. 

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. Я. Качмар  	
Постанова у повному обсязі складена 27 квітня 2026 року.