ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" липня 2026 р. Справа№ 910/12797/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Хрипуна О.О.
суддів: Скрипки І.М. 
Михальської Ю.Б. 

при секретарі судового засідання Король Я.П., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської ради
на рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2026
(повний текст рішення складено 04.05.2026)
у справі № 910/12797/25 (суддя Сівакова В.В.)
за позовом Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Арсеналець-1"
до Київської міської ради
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:
1. ОСОБА_1 
2. ОСОБА_2 
3. ОСОБА_3 
4. ОСОБА_4 
5. ОСОБА_5 
про визнання укладеною додаткової угоди

за участю представників:
від позивача: Галич О.М. 
від відповідача: Буханистий О.В.
від третіх осіб: Корсун С.І.

ВСТАНОВИВ:

Обслуговуючий кооператив "Гаражно-будівельний кооператив "Арсеналець-1" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про визнання укладеної додаткової угоди про поновлення договору оренди земельних ділянок на новий строк.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.04.2026 у справі № 910/12797/25 позов задоволено повністю; визнано укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди земельних ділянок від 10.01.2011 № 82-6-00612 (зі змінами) на новий строк; стягнуто з відповідача на користь позивача 3 028,00 грн судового збору.
Суд першої інстанції виходив з того, що позивач (орендар) дотримався вимог, встановлених ст. 33 Закону України "Про оренду землі", звернувшись до орендодавця з повідомленням про поновлення дії договору оренди та проектом додаткової угоди, тоді як відповідачем не було надане повідомлення про відмову (заперечення) проти поновлення дії договору у визначений законом строк без поважних на це причин, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди земельних ділянок від 10.01.2011 № 82-6-00612 (зі змінами) на новий строк у редакції, що запропонована позивачем.
Судом першої інстанції також прийнято до уваги ту обставину, що на спірних земельних ділянках розташовані об`єкти нерухомого майна (гаражі), належні на праві власності членам ОК "Гаражно-будівельний кооператив "Арсеналець-1", у зв`язку з чим позивач у будь якому випадку здійснює користування цими земельними ділянками, і що унеможливлює передачу цих земельних ділянок відповідачем в користування іншим особам.
Доводи відповідача про те, що наданий позивачем проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки всупереч приписам абзацу 3 Розділу IX "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" не містить умови, передбачені ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та ст. 126-1 Земельного кодексу України місцевим господарським судом відхилено, оскільки викладений позивачем у заяві про зміну предмета позову проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди земельних ділянок, відповідає наведеним вимогам.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Київська міська рада звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на нез`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2026 у справі № 910/12797/25 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2026 за апеляційною скаргою Київської міської ради відкрито апеляційне провадження, справу призначено до розгляду на 01.07.2026.
19.06.2026 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив, в якому позивач, заперечуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу Київської міської ради залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2026 у справі № 910/12797/25 - без змін.
Представник скаржника в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.
Представники позивача та третіх осіб в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечили. 
Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 26.02.2010 Київська міська рада прийняла рішення № 54/3492 "Про передачу Гаражно-будівельному кооперативу "Арсеналець-1" земельних ділянок для експлуатації та обслуговування гаражів на вул. Салтикова-Щедріна, 2-а у Печерському районі м. Києва" в короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 1,00 га (ділянка № 1 площею 0,46 га, ділянка № 2 площею 0,54 га) для експлуатації та обслуговування гаражів на вул. Салтикова-Щедріна, 2-а у Печерському районі м. Києва.
На виконання рішення Київської міської ради був укладений договір оренди земельної ділянки, який 25.12.2010 посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П. та зареєстровано в реєстрі за № 959. Договір зареєстрований ГУ земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА), про що зроблений відповідний запис від 10.01.2011 № 82-6-00612 у книзі записів державної реєстрації договорів.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.05.2018 у справі № 910/23668/17, яке залишено без змін постановою ПАГС від 17.12.2018, визнано договір оренди земельних ділянок, загальною площею 10031 кв.м, що розташовані за адресою: м. Київ, Печерський район, вул. Салтикова-Щедріна, 2- А, від 25.12.2010, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за № 959 та зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 82-6-00612 від 10.01.2011, укладений між Гаражно-будівельним кооперативом "Арсеналець-1" та Київською міською радою поновленим на строк 5 (п`ять) років до 25.12.2020 на тих самих умовах, які передбачені договором.
04.03.2021 Київською міською радою прийняте рішення № 343/384 "Про поновлення обслуговуючому кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Арсеналець-1" договору оренди земельних ділянок від 10.01.2011 № 82-6-0612 (зі змінами)", згідно з яким вирішено поновити на 3 роки договір оренди земельних ділянок від 10.01.2011 (у редакції угоди про поновлення, визнаної укладеною рішенням Господарського суду міста Києва від 25.05.2018 у справі № 910/23668/17) (кадастровий номер 8000000000:82:244:0149, площа 0,4647 га; 8000000000:82:244:0178, площа 0,5384 га), укладений між Київською міською радою га гаражно-будівельним кооперативом «Арсеналець-1», для експлуатації та обслуговування гаражів на вул. Салтикова-Щедріна, 2-а у Печерському районі м. Києва (справа № 497056272).
05.08.2022 між Київською міською радою та Обслуговуючим кооперативом "Гаражно-будівельний кооператив "Арсеналець-1" укладено договір про укладення договору оренди земельних ділянок на новий строк, який 15.08.2022 посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М. та зареєстровано в реєстрі за № 251.
Згідно з п. 11.7 договору після закінчення строку, на який був укладений цей договір, орендар, за умови належного виконання своїх обов`язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. У разі поновлення договору на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.
01.05.2025 позивач надіслав на адресу відповідача лист-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки разом з проектом угоди про поновлення договору оренди земельних ділянок на новий строк (на 3 (три) роки) та довідкою Державної фіскальної служби про відсутність заборгованості з орендної плати.
До вказаного листа-повідомлення позивачем було додано, зокрема, проект додаткової угоди про поновлення договору оренди земельних ділянок.
Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) у відповідь листом № 057-13194 від 16.10.2025 повідомив, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельних ділянках зареєстровано право власності на об`єкти нерухомого майна за фізичними та юридичними особами. Враховуючи викладене, повідомив, що до опрацювання питання поновлення договору оренди земельних ділянок можливо повернутись після надання до Департаменту інформації, пояснень, документів, тощо щодо членів кооперативу.
Позивач у відповідь листом № 04/25 від 21.10.2025 повідомив Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), надавши пояснення та документи щодо членів кооперативу.
В той же час, Київською міською радою відповіді на лист-повідомлення Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Арсеналець-1" про поновлення договору оренди земельних ділянок у визначений ст. 33 Закону України "Про оренду землі" місячний термін надано не було, повідомлень про відмову проти укладення додаткової угоди висловлено також не було.
При цьому, станом на дату звернення позивача до Київської міської ради з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки жодних претензій щодо порядку використання орендованих земельних ділянок відповідачем не пред`являлось, вимог щодо повернення земельних ділянок не заявлено, доказів зміни цільового використання орендованих земельних ділянок не надано, так само як і не надано доказів наявності у позивача заборгованості з оплати орендної плати.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач після 05.08.2025, тобто після спливу строку договору оренди землі продовжив сплату орендної плати за користування земельними ділянками, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями № 1187 від 11.08.2025, № 1213 від 18.09.2025, № 1225 від 14.10.2025 та не заперечується відповідачем.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст.ст. 1, 2 Закону України "Про оренду землі").
Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній до 16.07.2020) мала назву "Поновлення договору оренди землі" та передбачала, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина 1 цієї статті).
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина 2 статті 33 зазначеного Закону). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина 3 статті 33 цього Закону).
При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина 4 статті 33 вказаного Закону).
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").
Частина 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" встановлювала, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).
За приписами частини 8 цієї статті Закону України "Про оренду землі" додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку, а згідно з положеннями частини 11 вказаної статті відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.
16.01.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" від 05.12.2019 № 340-ІХ (а відповідні положення пункту 8, з урахуванням Прикінцевих та перехідних положень - із 16.07.2020), яким стаття 33 Закону України «Про оренду землі», що регламентувала порядок поновлення договорів оренди, викладена у новій редакції, та стосується лише переважного права орендаря (частини 1 - 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі"). Поновлення ж договору (частина 6 попередньої редакції статті 33 Закону України "Про оренду землі") тепер регулюється статтею 126-1 Земельного кодексу України.
Розділ IX "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" доповнено абзацами 3 і 4 наступного змісту:
"Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126-1 Земельного кодексу України.
Правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення".
Згідно з частиною 2 статті 126-1 Земельного кодексу України, якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається.
Також відповідно до частини 1 статті 126-1 Земельного кодексу України умова щодо поновлення договору не може встановлюватися в договорі оренди землі, договорі про встановлення земельного сервітуту, договорах про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови щодо земельних ділянок державної та комунальної власності, крім випадків, якщо на таких земельних ділянках розташовані будівлі або споруди, що перебувають у власності користувача або набувача права користування земельною ділянкою.
Набрання чинності відповідними законодавчими змінами означає, що вимога про укладення додаткового договору (угоди) в порядку поновлення договору не є належною, адже стаття 126-1 Земельного кодексу України передбачає для процедури поновлення інший механізм, за якого правочин щодо поновлення не укладається взагалі (натомість договір вважається поновленим, якщо жодна із сторін не заявила до реєстру про виключення відомостей про поновлення).
Отже, як вмотивовано вказав суд першої інстанції, зміст поняття "поновлення договору оренди", про яке йдеться у абзаці 4 Розділу "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" базується саме на положеннях статті 126-1 Земельного кодексу України, що пов`язує можливість поновлення існуючого договору з наявністю у цьому договорі обов`язкової умови про його поновлення. У разі наявності такої умови договір поновлюється на такий самий строк і на таких саме умовах.
Натомість, укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), яке передбачене частиною 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній до внесення змін Законом України від 05.12.2019 № 340-IX, базується на встановленому законом переважному праві добросовісного орендаря та надає сторонам при застосуванні цієї процедури можливість змінювати істотні умови договору.
Згідно ст. 32-2 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній станом на 01.05.2025) поновлення договорів оренди землі здійснюється в порядку, передбаченому статтею 126-1 Земельного кодексу України.
Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній станом на 01.05.2025) передбачає, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (частина 1 цієї статті).
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі (частина 2 статті 33 зазначеного Закону). До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору (частина 3 статті 33 цього Закону).
При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина 4 статті 33 вказаного Закону).
Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").
За приписами частини 9 статті 33 Закону України "Про оренду землі" відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді.
Верховний Суд у постанові від 21.09.2022 у справі № 926/2720/21 виснував, що алгоритм вирішення спорів щодо застосування статті 33 Закону України "Про оренду землі" у контексті дій сторін договору виглядає, зокрема, наступним чином: якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору після його закінчення, надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі, при цьому орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, а орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору не надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні задовольнити позовні вимоги про визнання договору укладеним на той же самий строк та на тих же самих умовах.
У постанові Верховного Суду від 15.10.2024 у справі № 916/4208/23 викладено правовий висновок, що виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі").
І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Отже, як мотивовано зазначив суд першої інстанції, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.
Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права.
При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що, зокрема, підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу.
Отже, законодавець, задекларувавши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.
У межах розумної та добросовісної поведінки орган державної влади чи місцевого самоврядування як орендодавець, що представляє власника у спірних правовідносинах, може взагалі відмовити орендарю в укладенні договору, повідомивши його про наявність належних підстав для цього, зокрема про рішення орендодавця як власника більш розумно розпорядитись землею (в тому числі виставити право оренди на торги), чи вказавши на неналежне виконання орендарем умов договору.
Якщо ж власник такого рішення не прийняв, то за змістом статті 3 Цивільного кодексу України та статті 33 Закону України "Про оренду землі" орган державної влади чи місцевого самоврядування власник зобов`язаний провести з орендарем добросовісні переговори, тобто добросовісно спробувати досягти домовленостей з орендарем: запропонувати, наприклад, конкретний розмір орендної плати, інший строк оренди тощо.
Якщо орган державної влади чи місцевого самоврядування знехтував обов`язком добросовісно провести переговори (наприклад, не розглянув протягом місяця лист-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки), то слід виходити з того, що такий орган зловживає своїм правом, порушуючи цим законні права орендаря (постанова Верховного Суду від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21).
Оцінюючи доводи скаржника, колегія суддів враховує, що Київською міською радою в установлений законом місячний строк не заявлялись вимоги щодо повернення земельних ділянок, які є об`єктом оренди, що свідчить про відсутність заперечень орендодавця на поновлення спірного договору оренди земельних ділянок.
Будь-яких інших умов, застережень чи заборон щодо поновлення договору оренди земельних ділянок Київською міською радою надано не було.
Таким чином, як мотивовано зазначив суд першої інстанції, за відсутності заперечень проти поновлення договору оренди земельних ділянок Київська міська рада висловила свою фактичну згоду на поновлення договору, втім додаткову угоду з позивачем досі не уклала.
За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що у спірних правовідносинах Київською міською радою було допущено порушення принципів добросовісності, справедливості та розумності, оскільки бездіяльність відповідача фактично була направлена на неможливості дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є Обслуговуючий кооператив "Гаражно-будівельний кооператив "Арсеналець-1".
Оскільки позивач дотримався вимог законодавства, які регламентують його поведінку, необхідну для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, то набув право "правомірного очікування".
Натомість, враховуючи, що позивач (орендар) дотримався вимог, встановлених ст. 33 Закону України "Про оренду землі", звернувшись до орендодавця з повідомленням про поновлення дії договору оренди та проектом додаткової угоди, тоді як відповідачем не було надане повідомлення про відмову (заперечення) проти поновлення дії договору у визначений законом строк без поважних на це причин, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди земельних ділянок від 10.01.2011 № 82-6-00612 (зі змінами) на новий строк у редакції, що запропонована позивачем.
Крім цього, як слушно звернув увагу суд першої інстанції, на спірних земельних ділянках розташовані об`єкти нерухомого майна (гаражі), що належать на праві власності членам Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Арсеналець-1", у зв`язку з чим позивач у будь якому випадку здійснює користування цими земельними ділянками, і що унеможливлює передачу цих земельних ділянок відповідачем в користування іншим особам.
Доводи скаржника про те, що додаткова угода про поновлення договору оренди земельної ділянки всупереч приписам абзацу 3 Розділу IX "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" не містить умови, передбачені статтею 33 Закону України "Про оренду землі" та статтею 126-1 Земельного кодексу України спростовується як проєктом додаткової угоди про поновлення договору оренди земельних ділянок, розглянутим судом першої інстанції, так і змістом резолютивної частини рішення.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно із ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Скаржником в суді апеляційної інстанції належними та допустимими доказами не спростовано висновку місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог.
За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.
З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого господарського суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи судом апеляційної інстанції, покладаються на скаржника.
Керуючись ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2026 у справі № 910/12797/25 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2026 у справі № 910/12797/25 залишити без змін.
3. Матеріали справи № 910/12797/25 повернути до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 02.07.2026.

Головуючий суддя О.О. Хрипун 

Судді І.М. Скрипка

Ю.Б. Михальська