Справа № 346/932/26 
Провадження № 1-кп/346/540/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд 
Івано-Франківської області

головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2026 року за № 12026091180000104, про обвинувачення 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, особу з інвалідністю 3-ї групи, раніше не судимого, 
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,
ВСТАНОВИВ:
обвинувачений умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.
Злочин вчинено за наступних обставин. 
Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.11.2025 року, винесеною у справі № 346/4354/25, яка набрала законної сили 18.11.2025 року, обвинуваченого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Однак, 15.02.2026 року, близько 12 год. 00 хв., в місті Коломия, по проспекту Михайла Грушевського, Івано-Франківської області, обвинувачений, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили, та будучи ознайомленим із нею, умисно не виконуючи вказане судове рішення в частині позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість виконати це рішення, керував автомобілем марки «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та був зупинений поліцейськими Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області. У зв`язку із цим відносно обвинуваченого складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним злочину, вказані в обвинувальному акті. Обвинувачений вказав, що він у вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати.
Тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
Суд вважає правильною надану органом досудового розслідування кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 382 КК України, оскільки обвинувачений умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно зі ст. 67 КК України, органом досудового розслідування та судом не встановлено. 
Суд вважає, що згідно зі ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття. 
Суд також враховує особу винного, який характеризується позитивно за місцем проживання, раніше не судимий, є особою з інвалідністю 3-ї групи, на диспансерних обліках у психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває. 
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 382 КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк один рік та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з покладенням на нього частини обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки це, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Необхідності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає. 
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. 
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. 
На підставі наведеного та, керуючись ч.3 ст.349, статтями 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік.
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
На підставі п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: 
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ, а саме оптичний диск формату «DVD-R 4,7 GB» із двома відеозаписами зберігати при матеріалах кримінального провадження, наявних в Коломийській окружній прокуратурі Івано-Франківської області. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення (ухвалення) вироку через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право ознайомитися із журналом судового засідання та подати на нього письмові зауваження.

Суддя: 	ОСОБА_1