Справа № 632/2248/25
провадження № 1-кп/632/104/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року місто Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Нове Первомайського району Харківської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, засудженого: 
16 лютого 2016 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна, звільненого 06 березня 2020 року умовно - достроково на один рік і дев`ятнадцять днів на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 27 лютого 2020 року;
30 липня 2020 року цим же судом за ч. 1 ст. 187, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, звільненого 26 квітня 2024 року за відбуттям строку покарання, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 умисно не виконав постанови суду, що набрали законної сили за таких обставин.

Так, постановою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 24 квітня 2025 року (справа № 632/660/25, провадження № 3/632/284/25), яка набрала законної сили 06 травня 2025 року, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Про це рішення суду ОСОБА_6 знав достовірно, оскільки він був присутній у судовому засіданні під час розгляду зазначеної вище справи про адміністративне правопорушення. 

Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 02 червня 2025 року (справа № 610/1227/25, провадження № 3/610/343/25), яка набрала законної сили 13 червня 2025 року, ОСОБА_6 знову було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Про це рішення суду ОСОБА_6 був обізнаний достовірно. 

Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 02 червня 2025 року (справа № 610/1231/25, провадження № 3/610/347/25), яка набрала законної сили 13 червня 2025 року, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Про вказане рішення суду ОСОБА_6 також був достовірно обізнаний. 

Постановою Златопільського міськрайонного суду Харківської області від 12 червня 2025 року (справа № 632/618/25, провадження № 3/632/284/25), яка набрала законної сили 24 червня 2025 року, ОСОБА_6 визнано винуватим, окрім іншого, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та остаточно накладено на нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа скоєних, у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Про дане рішення суду ОСОБА_6 знав достовірно.

Крім того, постановою Златопільського міськрайонного суду Харківської області від 26 червня 2025 року (справа № 632/951/25, провадження № 3/632/394/25), яка набрала законної сили 08 липня 2025 року, ОСОБА_6 вкотре визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу. 
ОСОБА_6 також було достовірно відомо й про це рішення суду. 

Положеннями ст. 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. 
Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. 

Обов`язковість судового рішення згідно із ст. 129 Конституції України є однією з основних засад судочинства.

Згідно із ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Однак, не зважаючи на це, ОСОБА_6 , маючи реальну можливість виконати наведені вище рішення суду, достовірно знаючи про факти притягнення його до адміністративної відповідальності та усвідомлюючи те, що він позбавлений права керування транспортними засобами, діючи умисно, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», 04 вересня 2025 року о 16 годині 10 хвилин, перебуваючи на вулиці Світанковій у місті Златопіль Лозівського району Харківської області, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, здійснював керування транспортним засобом - автомобілем ВАЗ - 21124, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Надалі, ОСОБА_6 продовжуючи реалізовувати свій єдиний кримінальний протиправний умисел, спрямований на невиконання вказаних вище постанов суду в частині позбавлення його права керування транспортними засобами, 15 жовтня 2025 року о 18 годині 30 хв. перебуваючи поблизу будинку № 71 на вулиці Бугайченка (Ринковій) у місті Златопіль Лозівського району Харківської області, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, здійснював керування транспортним засобом - автомобілем ЗАЗ-Таврія, модель 1102, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та був зупинений поліцейськими СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, якими було встановлено, що обвинувачений здійснював керування згаданим транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, визнав повністю, про обставини скоєного дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеному в описовій частині вироку.
При цьому обвинувачений пояснив, що посвідчення водія він ніколи не отримував, але оскільки займається купівлею-продажем автомобілів, що є основним джерелом його існування, а також оскільки йому необхідно було їздити на роботу у місто Балаклія, то систематично здійснював керування транспортними засобами. За те, що він здійснював керування транспортними засобами на території Златопільської, Зміївської і Балакліїської територіальних громад Харківської області, не маючи відповідного права, його неодноразово притягали до адміністративної відповідальності із застосуванням стягнень у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Зазначені вище постанови судів він отримував, з їх змістом ознайомлений. 
Також ОСОБА_6 показав, що знаючи про вказані вище рішення суду щодо нього, усвідомлюючи те, що його було позбавлено права керування транспортними засобами, він, не дивлячись на це, не виконуючи постанови суду, продовжував здійснювати керування автомобілями, зокрема вдень 04 вересня 2025 року автомобілем ВАЗ - 21124, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вулиці Світанковій у місті Златопіль, де був зупинений поліцейськими за порушення Правил дорожнього руху, та вечором 15 жовтня 2025 року автомобілем ЗАЗ-Таврія, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на вулиці Бугайченка у цьому ж місті, де він також був зупинений поліцейськими. 
Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють їх зміст, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують останнього.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у повному обсязі висунутого обвинувачення і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили. 

Дослідивши дані про особу ОСОБА_6 , суд встановив, що він на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше неодноразово судимий, станом на 04 вересня та 15 жовтня 2025 року мав статус особи з інвалідністю третьої групи.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, яка обтяжує покарання є рецидив злочинів. 

Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд враховує, що згідно із ст. 12 КК України він вчинив нетяжкий злочин, сукупність всіх обставин, які характеризують кримінальне протиправне діяння, обставини, які пом`якшують покарання та обставину, яка обтяжує покарання, дані досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику ОСОБА_6 , згідно із якою, з урахуванням інформації, що характеризує особу обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюються як високі, виправлення ОСОБА_6 є неможливим без ізоляції від суспільства.

З урахуванням викладеного, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин справи і даних, які характеризують обвинуваченого, суд доходить висновку, що справедливим покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 , попередження нових кримінальних правопорушень, є покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч. 1 ст. 382 КК України, яке йому належить відбувати реально.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не застосувався.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речовий доказ підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, не ухилявся від суду, а також те, що клопотання про обрання запобіжного заходу не заявлене, суд вважає недоцільним обирати щодо обвинуваченого запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 368, 369, 370, 374 КПК України, 

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня його затримання після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ - оптичний диск із відеозаписами, відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його законний представник та захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. 
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Харківського апеляційного суду через Златопільський міськрайонний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя:	  	ОСОБА_1