Справа № 127/29102/25
Провадження № 1-кп/127/956/25 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2026 	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_5 ,
представника потерпілої особи ОСОБА_6 ,
представника потерпілого – адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження № 12025200100000581 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки м. Вінниці, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, одруженої, має на утриманні неповнолітню дитину з інвалідністю, раніше несудимої, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 1, 4 ст. 358 КК України, –
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до пункту 1.2 затвердженого статуту ТОВ «Подільський центр гідроізоляції» Товариство створено Учасниками, для здійснення діяльності з метою одержання прибутку. Для досягнення мети своєї діяльності Товариство має право вчиняти будь-які дії, укладати будь-які договори, контракти, угоди (в тому числі зовнішньоекономічні) в межах чинного законодавства України. Товариство має право здійснювати будь-яку діяльність не заборонену чинним законодавством України.
Відповідно до пункту 1.5 даного статуту, серед учасників Товариства є в тому числі ОСОБА_8 .
Відповідно до пункту 1.7 даного статуту, товариство має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку із власним найменуванням та ідентифікаційним кодом, кутовий штамп, емблему, бланки, товарний знак, поточний, валютний та інші рахунки в банківських установах, а також інші атрибути юридичної особи відповідно до чинного законодавства.
Відповідно до пункту 29.1 даного статуту, у товаристві створюється одноособовий виконавчий орган – директор, який здійснює управління поточною діяльністю товариства.
Відповідно до пункту 29.2 даного статуту, до компетенції директора товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства (у разі утворення), зокрема розпорядження майном та коштами товариства, укладення будь-яких угод, видання довіреності, право підпису фінансових документів товариства.
Наказом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Подільський центр гідроізоляції» (код ЄДРПОУ 43234885, юридична адреса: м. Вінниця, вул. Гонти 26/1) № 05-К від 21.05.2024, ОСОБА_4 прийнято на посаду головного бухгалтера на постійне місце роботи з 22 травня 2024 року.
22.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Подільський центр гідроізоляції» і громадянкою ОСОБА_4 укладено трудовий договір № 4/24. 
Окрім того, 22.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Подільський центр гідроізоляції» і громадянкою ОСОБА_4 укладено договір № 05-22 про повну матеріальну відповідальність.
Відповідно до пункту 1 даного договору, працівник, що обіймає посаду головного бухгалтера та виконує роботу, безпосередньо пов`язану з використанням в процесі виконання робіт матеріалів, інструменту, обладнання, бере на себе повну матеріальну відповідальність при незабезпеченні збереження матеріальних цінностей, переданих йому Роботодавцем для використання в роботі.
Відповідно до пункту 2.1. даного договору працівник зобов`язується дбайливо ставитися до переданих йому для виконання робіт матеріальних цінностей роботодавця і вживати заходів для відвернення заподіяння їм шкоди.
Відповідно до пункту 2.3 даного договору працівник зобов`язується вести облік, складати і надавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки переданих йому для зберігання матеріальних цінностей.
Пунктом 2.5. даного договору передбачено, що працівник зобов`язується у випадку виявлення нестачі матеріальних цінностей, псування майна чи нанесення іншої матеріальної шкоди з вини працівника, відшкодовувати заподіяну шкоду. 
ОСОБА_4 , будучи обізнаною, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, а саме Указом Президента України № 271/2024 від 06.05.2024, продовжений до 12.08.2025 до 05 години 30 хвилин, перебуваючи на посаді головного бухгалтера ТОВ «Подільський центр гідроізоляції», маючи доступ до електронного ключа і паролю до системи електронного банківського кабінету вищезазначеного товариства, що були ввірені останній директором підприємства ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місце, вирішила здійснити розтрату грошових коштів належних ТОВ «Подільський центр гідроізоляції».
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 в невстановлену досудовим розслідуванням місці, дату та час, проте не пізніше 27.07.2024, прибула до магазину належного ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К», що за адресою: м. Вінниця, вул. Батозька, 1в, та здійснила замовлення товару від імені ТОВ «Подільський центр гідроізоляції» на загальну суму 46 876,76 гривень, при цьому домовившись про доставку замовленого останньою товару за адресою свого місця проживання, а саме: м. Вінниця, вул. Юрія Курія, 18.
В подальшому, ОСОБА_4 27.07.2024 о 11:49 год, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, маючи корисливий умисел на розтрату грошових коштів, належних ТОВ «Подільський центр гідроізоляції», достовірно знаючи про той факт, що буд-які товари ТОВ «Подільський центр гідроізоляції» у ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К» 27.07.2024 не придбавались, діючи умисно, за допомогою робочого комп`ютера та наданих їй електронного-ключа і паролю до системи електронного банківського кабінету ТОВ «Подільський центр гідроізоляції» у банківській установі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», без дозволу директора ТОВ «Подільський центр гідроізоляції», в порушення-пункту 2.1. договору № 05-22 про повну матеріальну відповідальність, створила платіжну інструкцію у вказаній мережі за №85 про перерахунок грошових коштів у сумі 46876,76 гривень з банківського рахунку № НОМЕР_2 ТОВ «Подільський центр гідроізоляції» на банківський рахунок № НОМЕР_3 , належний ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К» вказавши підставу переказу «Оплата згідно рахунку №2-0021426 від 26.07.2024р. У сумі 39063,97 грн., ПДВ -- 20%. 7812.79 грн.». Таким чином здійснила оплату товару, який безпідставно замовила від імені ТОВ «Подільський центр гідроізоляції» та який в подальшому на баланс ТОВ «Подільський центр гідроізоляції» поставлений не був. 
Окрім того ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, пов`язану з розтратою грошових коштів ТОВ «Подільський центр гідроізоляції», в невстановлену досудовим місцем дату та час, проте не пізніше 30.07.2024 прибула до магазину належного ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К», що за адресою: м. Вінниця, вул. Батозька, 1в, та здійснила замовлення товару від імені ТОВ «Подільський центр гідроізоляції» на загальну суму 12 330,50 гривень, при цьому домовившись про доставку замовленого останньою товару за адресою свого проживання, а саме: м. Вінниця, вул. Юрія Курія, 18.
В подальшому, 30.07.2024о 09:32 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за своїм робочим місцем, що за адресою: м. Вінниця, вул. Гонти 26/1, достовірно знаючи про той факт, що будь-які товари ТОВ «Подільський центр гідроізоляції» у ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» 30.07.2024 не придбавались, діючи умисно, за допомогою робочого комп`ютера та наданих їй електронного ключа і паролю до системи електронного банківського кабінету ТОВ «Подільський центр гідроізоляції» у банківській установі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», без дозволу директора ТОВ «Подільський центр гідроізоляції», в порушення пункту 2.1. договору № 05-22 про повну матеріальну відповідальність, втрутилася у роботу вказаної мережі та здійснила підробку електронного платіжної інструкції у вказаній мережі шляхом створення такої інструкції за №96 про перерахунок грошових коштів у сумі 12 738.50 гривень з банківського рахунку № НОМЕР_2 ТОВ «Подільський центр гідроізоляції» на банківський рахунок № НОМЕР_3 , належний ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К» вказавши підставу переказу «Оплата згідно рах. №0024454 від 27.07.2024р; У сумі 10615.42 грн., ПДВ - 20% 2123.08 грн.», тим самим, здійснила оплату товару, який безпідставно замовила від імені ТОВ «Подільський центр гідроізоляції» та який в подальшому на баланс ТОВ «Подільський центр гідроізоляції» поставлений не був.
Таким чином, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді головного Бухгалтера ТОВ «Подільський центр гідроізоляції», діючи умисно, з корисливих спонукань, здійснила розтрату грошових коштів на загальну суму 59 615,26 гривень, чим завдала матеріального збитку ТОВ «Подільський центр гідроізоляції» на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді головного бухгалтера ТОВ «Подільський центр гідроізоляції», діючи умисно, використовуючи свої повноваження всупереч інтересам підприємства, із метою отримання товару на суму 12 738,50 гривень, замовленого в ТОВ «ЕПІЦЕНТР - К», та оплаченого 30.07.2024 шляхом переказу грошових коштів з банківського рахунку № НОМЕР_2 належного ТОВ «Подільський центр гідроізоляції» відповідно до платіжної інструкції № 96 про переказ грошових коштів, достовірно знаючи про необхідність надання представникам ТОВ «ЕПЩЕНТР-К» довіреності від директора ТОВ «Подільський центр гідроізоляції» за для отримання замовленого товару, усвідомлюючи, що ТОВ «Подільський центр гідроізоляції» будь-яких товарів у ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К» не придбавав, у невстановлені досудовим розслідуванням час і місці, виготовила підроблену довіреність № 2 від 30.07.2024 відповідно до якої останній надано право отримати замовлений товар відповідно до рахунку №0021454 від 27.07.2024, яку завірила власним підписом в графі «Головний бухгалтер» та підробила підпис директора ТОВ «Подільський центр гідроізоляції» в графі «Керівник підприємства», таким чином склала завідомо неправдивий офіційний документ.
Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/102-25/113 76-ПЧ від 25.06.2025, підпис в графі «Керівник підприємства Віктор БІЛИЛІВСЬКИЙ» у Довіреності №2 від 30.07.2024 виконаний ймовірно ОСОБА_4 . Вирішити питання в категоричній формі не представляється можливим у зв`язку із простою будовою досліджуваного підпису та недостатньою кількістю ознак для будь-
якого категоричного висновку.
Крім того, ОСОБА_4 , 01.08.2024, точного часу досудовим слідством не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , виготовивши за вищеописаних обставин завідомо підроблену довіреність № 2 від 30.07.2024 відповідно до якої останній надано право отримати замовлений товар відповідно до рахунку №0021454 від 27.07.2024, маючи на меті отримати замовлений нею товар на загальну суму 12 738,50 гривень, що був оплачений 30.07.2024 шляхом переказу грошових коштів з банківського рахунку № НОМЕР_2 належного
ТОВ «Подільський центр гідроізоляції» відповідно до платіжної інструкції №96 про переказ грошових коштів, надала представнику ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К» завідомо підроблену довіреність №2 від 30.07.2024 та отримала попередньо замовлений нею товар, тим самим використавши завідомо підроблений офіційний документ.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 не оспорював час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованими її злочинами, свою вину визнала у повному обсязі, підтвердила обставини їх скоєння, викладені в обвинувальному акті та погодилась з кваліфікацією її дій. 
Також обвинувачена підтвердила покази потерпілого, повідомила, суду, що дійсно працювала бухгалтером на підприємстві ТОВ «Подільський центр гідроізоляції». Зазначила, що вона могла підписувати документи замість директора лише при необхідності оплати платежів по зарплаті або виплати постачальникам, але попередньо мала це узгодити з директором. Саме тому поставила підпис замість директора в документах ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К». Наразі вона відшкодувала потерпілому 38 000 грн.
Захисник обвинуваченого – адвокат ОСОБА_5 просив суд, з врахуванням характеризуючих даних його підзахисної, призначити їй покарання із застосуванням положень ст. 69, 75, 76 КК України.
Представник потерпілої особи – ОСОБА_6 повідомив суду, що обвинувачена ОСОБА_4 працювала у них у ТОВ «Подільський центр гідроізоляції»  офіційно головним бухгалтером. ОСОБА_4 звернулася до них із заявою про необхідність придбання будівельних матеріалів. Він узгодив придбання будівельних матеріалів у ТОВ «ЕПІЦЕНТР», а обвинувачена обіцяла це питання вирішити, однак не виконала своєї обіцянки. Від його імені ці будівельні матеріали отримував наче її чоловік. 
Всього сума шкоди, яку завдала своїми діями ОСОБА_4 товариству складає близько 59 000 грн. ОСОБА_4 отримала ці будівельні матеріали, однак вона не оплатила їх вартість. 
Представник потерпілого зазначив, що заявлений цивільний позов вони підтримують в частині залишку несплаченої заборгованості, в той же час не наполягають на суворому покаранні чи позбавленні волі обвинуваченої.
Вислухавши позицію прокурора та представника потерпілого, думку обвинуваченої та її захисника, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, переконавшись, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, перевіривши добровільність її позиції, роз`яснивши наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення її права оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини вчинення кримінального правопорушення, що викладені у обвинувальному акті, беручи до уваги визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні інкримінованих злочинів у повному обсязі, зважаючи на те, що жодним учасником судового провадження не оспорено винуватість обвинуваченої у вчиненні інкримінованих злочинів та визначені обвинуваченням обставини їх вчинення, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України та визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежується дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченої.
Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18.01.1978, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21.07.2011, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не встановлено.
З огляду на вищевикладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, враховуючи позицію обвинувачення та визнання обвинуваченою вини, дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та вважає, що її дії вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 191 та ч. 1,4 ст. 358 КК України.
За ч. 4 ст. 191 КК України, а саме у розтраті чужого майна, яке було в її віданні, вчинене в умовах воєнного стану.
За ч. 1 ст. 358 КК України, а саме у підробленні офіційного документа, який надає права, з метою його використання підроблювачем.
За ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого документа.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.
Відтак суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку про те, що встановлені судом обставини дозволяють ухвалити обвинувальний вирок щодо обвинуваченої ОСОБА_4 .
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.
На підставі вимог статті 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Таким чином, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне: позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (відповідно до статті 12 КК України ч.1 ст.191 КК України є нетяжким злочином та ч.1,4 ст.358 КК України є кримінальними проступками); особливості й обставини вчинення кримінального правопорушення; особу обвинуваченого (раніше несудима заміжня, проходить службу в Збройних силах України, за місцем проживання скарг не надходило, за місцем попередньої роботи ТОВ «Лелітекс» характеризується з позитивної сторони; знаходилась неодноразово на лікуванні в КПК ВОНД «Соціотерапія», остання госпіталізація з 06.03.2023 по 08.03.2023 з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, періодичне вживання, друга стадія; на утриманні якої перебувають двоє дітей з інвалідністю ). 
При призначенні ОСОБА_4 покарання, згідно зі статтею 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданих збитків. 
Щире каяття проявилося у визнанні обвинуваченим факту вчинення кримінального правопорушення, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні нести кримінальну відповідальність за вчинене.
Активне сприяння розкриттю злочину полягає в тому, що ОСОБА_4 зізналась у вчинених кримінальних правопорушеннях та повідомила про всі обставини їх вчинення, а також надала слідству повну інформацію та докази щодо всіх обставин вчиненого нею кримінального правопорушення. 
Часткове відшкодування завданих збитків полягає в тому, що ОСОБА_4 станом на 08.06.2026 відшкодувала потерпілому 38 000 грн. та зобов`язалась в найкоротший час погасити борг у повному обсязі.
Обставин, передбачених статтею 67 КК України, які б обтяжували покарання обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено. 
Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.
За змістом ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 69 КК України на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Стаття 69 КК України підлягає виваженому застосуванню у тих випадках, коли для реалізації мети покарання установлені в певній санкції його вид і розмір є занадто суровим (несправедливим), а особа потребує поблажливого ставлення. Через це суд має право скорегувати покарання відповідно до індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. 
Крім того, в рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 Європейський суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».
Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності – призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
За вищевикладених обставин, суд, проаналізувавши поведінку обвинуваченої ОСОБА_4 , а саме: визнання вини, щире каяття, часткове відшкодування шкоди, враховуючи відсутність обтяжуючих покарання обставин, з метою захисту прав і законних інтересів особи, суспільства і держави, зважаючи на вимоги справедливості і мету правосуддя, враховуючи позицію прокурора, дійшов переконання, що виправлення обвинуваченої та її перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо неї необхідно і доцільно призначити покарання за ч. 4 ст. 191 КК України – у виді позбавлення волі на певний строк з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, а за ч. 1,4 ст. 358 КК України – у виді щтрафу. При цьому остаточне покарання слід призначити з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. 
Саме таке покарання, на переконання суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, а також для попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року. При цьому, визначене покарання не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
Початок іспитового строку обвинуваченій необхідно обчислювати з моменту проголошення вироку.
Запобіжний захід ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження було обрано особисте зобов`язання, строк якого закінчився 28.09.2025. 
Згідно з ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи, а саме: №СЕ-19/102-25/11376-ПЧ на загальну суму 12 479 (дванадцять тисяч чотириста сімдесят дев`ять) грн 60 коп., оскільки її проведення було обумовлено розслідуванням скоєних нею кримінальних правопорушень. 
Позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_4 задоволити частково, стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Подільський центр гідроізоляції», код ЄДРПОУ 43234885, кошти в сумі 21 615 грн. 26 коп. – як компенсація матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
Арешти майна в даному кримінальному провадженні не накладалися. 
Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 27, 50, 65-67, 69, 191, 358 КК України, ст. 124, 349, 371, 373, 374 КПК України, суд - 

УХВАЛИВ:

Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1,4 ст. 358 КК України та призначити її покарання:
- за ч. 4 ст. 191 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавлення права обіймати посади, пов`язані із розпорядженням грошовими та матеріальними цінностями;
- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із розпорядженням грошовими та матеріальними цінностями, строком на 1 рік.
Додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із розпорядженням грошовими та матеріальними цінностями на строк 1 рік – виконувати самостійно.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. 
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку суду. 
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи на загальну суму 12 479 (дванадцять тисяч чотириста сімдесят дев`ять) грн 60 коп. 
Позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_4 задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Подільський центр гідроізоляції», код ЄДРПОУ 43234885, кошти в сумі 21 615 грн. 26 коп. в якості компенсації матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: