Справа № 503/458/26 
Провадження № 2/503/701/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді Вороненка Д.В.,
за участю секретаря судового засідання Новіцькій Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кодима, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

встановив:
Позивач подала до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 17.07.2017 року у справі № 503/1059/17 з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В свою чергу ІНФОРМАЦІЯ_4 син ОСОБА_4 досяг повноліття. Водночас із цим останній навчається на денному відділенні у Відокремленому структурному підрозділі «Фахового коледжу промислової автоматики та інформаційних технологій Одеського національного технологічного університету», тому потребує матеріальної допомоги. У зв`язку з чим позивач пред`явила до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду через свого представника – адвоката Дубінкіна Ю.М. з використанням системи «Електронний суд» позовної заяви, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 20% доходу (заробітку) платника аліментів щомісячно, на період навчання сина ОСОБА_4 , але не більш ніж до досягнення ним 23-річного віку. 
Також до самої позовної заяви додано доказ надсилання іншим учасникам справи – відповідачу та третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, копій поданих до суду документів у паперовій формі листом з описом вкладення, у відповідності до вимог абзаців першого і другого ч.7 ст. 43 та абзацу другого ч.1 ст. 177 ЦПК України, а саме копію опису вкладення до рекомендованого відправлення (Ф.107) на ім`я ОСОБА_2 від 31.03.2025 року (а.с.12) та копію накладної № 6548107072494, що підтверджує оплату послуг за пересилання (а.с.12), а також копію опису вкладення до рекомендованого відправлення (Ф.107) на ім`я ОСОБА_3 від 31.03.2025 року (а.с.13) та копію накладної № 6548107072486, що підтверджує оплату послуг за пересилання (а.с.13). При цьому, згідно долучених судом до матеріалів справи роздруківок із сервісу https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html з інформацією щодо стану доставки відправлення № 6548107072494 та 6548107072486 останні 03.04.2026 року були вручені одержувачам (а.с.30-31). 
07.04.2026 року ухвалою суду (а.с.17-18) у даній справі відкрито провадження та призначено проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право подати у 5-денний строк з дня одержання цієї ухвали заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.4 ст. 277 ЦПК України), а у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.7 ст. 279 ЦПК України) та відзив на позовну заяву (відзив), а третій особі роз`яснено його право у 10-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження подати письмові пояснення щодо позову. Копію ухвали направлено учасникам справи у відповідності до вимог ст. 190 ЦПК України та отримано позивачем, у порядку встановленому пунктом 2 ч.6 та ч.7 ст. 272 ЦПК України, шляхом її доставлення 08.04.2026 року до електронного кабінету представника позивача – адвоката Дубінкіна Ю.М., про що свідчить довідка про доставку електронного документу (а.с.21); третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у порядку встановленому пунктом 5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № R067148922451, яке 27.04.2026 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою про причини повернення, що адресат відсутній (а.с.22-23); а в свою чергу відповідачу, у порядку встановленому пунктом 5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, за адресою його зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно відповідної інформації Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 06.04.2026 року № 03-17/1388 (а.с.16), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № R067148922761, яке 27.04.2026 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою про причини повернення, що адресат відсутній (а.с.26-27).
У встановлений судом строк учасники справи не скористалися своїми процесуальними правами, зокрема відповідач не подав клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву (відзив), а третя особа не подала письмові пояснення щодо позову. 
У зв`язку з чим та після закінчення тридцяти денного строку з дня відкриття провадження у справі, передбаченого ч.2 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу, згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ураховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини.
Сторони – позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 мають спільного повнолітнього сина – ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області 17.12.2007 року (а.с.10), актовий запис № 13.
Позивач ОСОБА_1 з 09.08.2002 року та третя особа ОСОБА_3 з 13.07.2021 року мають зареєстроване місце проживання за однією адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджують копії витягів з Реєстру Кодимської міської територіальної громади сформованих 29.03.2026 року № 2026/004975627 (а.с.7) та 02.05.2023 року № 2023/003412795 (а.с.9).
17.07.2017 року Кодимським районним судом Одеської області у справі № 503/1059/17 було ухвалено рішення, яке набрало законної сили 07.05.2018 року та яким позовні вимоги позивача ОСОБА_1 задоволено частково, а з відповідача ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину окремо, починаючи з 07.06.2017 року і до досягнення дітьми повноліття, про що свідчать відомості, які знаходяться у загальному доступі внаслідок їх оприлюднення на офіційному веб-сайті судової влади України та у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
З 01.09.2023 року  ОСОБА_3 навчається на денному відділенні у Відокремленому структурному підрозділі «Фахового коледжу промислової автоматики та інформаційних технологій Одеського національного технологічного університету», при цьому датою закінчення навчання є 30.06.2027 року, про що свідчить копія довідки зазначеного навчального закладу від 10.02.2026 року № 14 (а.с.11). 

Нормативно-правове застосування: 
Відповідно до ч.1-3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно ч.1-2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
При цьому, пункт 3 ч.1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Висновки суду 
– щодо обґрунтованості позову: 
Суд приходить до висновку, що у повнолітнього ОСОБА_3 наявна обґрунтована потреба в отриманні матеріальної допомоги від батьків, зокрема свого батька, у зв`язку з продовженням навчання на денній формі навчання в м. Одесі, тобто поза межами свого зареєстрованого місця проживання в м. Кодима, що не може не вимагати витрат пов`язаних принаймні із повсякденним проживанням за місцем навчання.
У змісті позовної заяви позивач ОСОБА_1 не зазначила жодних обставин про доходи відповідача ОСОБА_2 , зокрема про чи забезпечують вони йому здатність надавати матеріальну допомогу вже повнолітньому сину, який продовжує навчання.
Водночас із цим відповідачем  ОСОБА_2 також не заперечено та не спростовано обставини на які позивач  ОСОБА_1 посилалася у змісті позовної заяв в обґрунтування пред`явленої нею до нього позовної вимоги. 
Тому суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину – ОСОБА_3 , який продовжує навчання.
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).
Положенням ч.2-3 ст. 83 ЦПК України встановлено процесуальний обов`язок позивача подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідача разом з поданням відзиву.
Позивачем ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів про свої доходи, зокрема відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела та суми доходів, які можна отримати як за зверненням до органу Державної податкової служби України так і шляхом виконання електронного запиту в «Електронному кабінеті» Державної податкової служби України через офіційний веб-сайт за посиланням https://cabinet.tax.gov.ua. 
Також позивач ОСОБА_1 не надала суду жодних належних доказів на підтвердження тієї обставини, який дохід у її повнолітнього сина – ОСОБА_3 та у відповідача ОСОБА_2 , зокрема який розмір заробітку (доходу) останнього, від якого вона бажає отримати заявлені аліменти в розмірі 20%, а у разі відсутності в неї таких відомостей, не просила суд витребувати їх в порядку ст. 84 ЦПК України, зокрема шляхом витребування відповідних відомостей від ДПС про доходи свого повнолітнього сина та відповідача.
Водночас із цим, суд звертає увагу на те, що з відповідача ОСОБА_2 підлягають продовженню стягненню аліменти, у відповідності до рішення Кодимського районного суду Одеської області від 17.07.2017 року у справі № 503/1059/17, на утримання двох дітей – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину окремо.
01.08.2017 року було відкрите виконавче провадження № 54410093, яке наразі перебуває на виконанні у Кодимському відділі державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та в якому стягувачем є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а боржником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що свідчать відомості наявні в публічному доступі в Автоматизованій системі виконавчих проваджень.
В свою чергу, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03.12.2025 року № 4695-IX, з 1 січня 2026 року для дітей віком від 6 до 18 років прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць установлений в розмірі 3512 гривень.
Таким чином на виконання вище зазначеного рішення відповідачу ОСОБА_2 необхідно сплачувати по 50% від 3512 грн, що дорівнює 1756 грн, на кожного з двох дітей, тобто загалом це становить 3512 грн.
Натомість згідно ст. 7 і 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03.12.2025 року № 4695-IX, з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 3328 гривень, а мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 8647 гривень.
Ураховуючи, що обидві сторони не реалізували свої процесуальні можливості на належне доведення обставин, на які вони посилаються як на підстави своїх вимог (позивач) та заперечень (відповідач), то суд при вирішенні даної справи вважає за доцільне дотриматись балансу між правами і інтересами як позивача на отримання матеріальної допомоги від відповідача так і самого відповідача шляхом визначення розміру частки, яка підлягає стягненню від доходу (заробітку) відповідача на користь позивача у вигляді аліментів, а саме у проміжному розмірі між заявленим позивачем (20% доходу) і рівною часткою матеріальної допомоги, яку позивач сама має можливість надати своєму повнолітньому сину, як один із його батьків – мати, тобто стягнути аліменти в розмірі 10% доходу (заробітку) відповідача.
Згідно ч.2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
При цьому, згідно змісту копії довідки Відокремленого структурного підрозділі «Фахового коледжу промислової автоматики та інформаційних технологій Одеського національного технологічного університету», від 10.02.2026 року № 14 (а.с.10), термін навчання студентки ОСОБА_3 становить по 30.06.2027 року.
У зв`язку з чим стягнення задоволеного розміру аліментів має здійснюватися до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення повнолітнім сином двадцяти трьох років.
Аналогічний висновок викладений в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 227/5551/18 (провадження № 61-13619св19).
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» («Рrоnіnа V. Ukrаіnе») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
- щодо негайного виконання рішення:
Відповідно до пункту 7 ч.1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.
В свою чергу, згідно пункту 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Ураховуючи зазначене суд вважає за необхідне допустити негайне його виконання у межах суми платежу за один місяць.
- щодо судових витрат:
Приймаючи до уваги, що позивач при пред`явленні позову не сплачувала судовий збір за позовну заяву про стягнення аліментів на підставі п.3 ч.2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, то на виконання вимог 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Керуючись ст. 133, 141, 223, 258, 259, 264, 265, 430 ЦПК України, ст. 199, 200 СК України, суд 

ухвалив:
Позов  ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 , до  ОСОБА_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, задовільнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 10% доходу (заробітку) платника аліментів, починаючи з 31.03.2026 року і до закінчення повнолітнім сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.
В задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в дохід держави судовий збір в розмірі 1331 (одна тисяча триста одинадцять) грн 20 коп.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.В. Вороненко