УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 522/10880/18
провадження № 51-1540ск26
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 09 вересня 2025 року щодо 
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 
кримінальне провадження щодо якого закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, і
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 09 вересня 2025 року на підставі ст. 49 КК  ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрито кримінальне провадження № 12017160500001067 від 28 лютого 2017 року.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 січня 2026 року частково задоволено апеляційну скаргу потерпілого, змінено вказану ухвалу місцевого суду та доповнено її резолютивну частину наступним абзацом: «Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди - залишити без розгляду, роз`яснити потерпілому право звернутися з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства».
В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 04 лютого 2017 року, поряд з входом до магазину «Puma», розташованого по вул. Пантелеймонівська, 88А, в ході суперечки, він заподіяв ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді закритого передньо-нижнього вивиху голівки правої плечової кістки.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 посилається на те, що рішення про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК є неправомірним, просить скасувати ухвалу місцевого суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
На обґрунтування касаційних вимог потерпілий зазначає, що протягом п`яти років ОСОБА_5 ухилявся від суду, постійно змінював своє місце проживання та не повідомляв про це суд, а також систематично не з`являвся в судові засідання. Стверджує, що судами не встановлено вини ОСОБА_5 , який не визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення.
Мотиви Суду
Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги та дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити з огляду на таке.
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Доводи касаційної скарги потерпілого полягають у незгоді зі звільненням  ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Судами встановлено, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується  ОСОБА_5 , відноситься до категорії нетяжких злочинів, а з дня його вчинення пройшло понад 5 років.
Колегія суддів погоджується із потерпілим у тому, що провадження розглядалося тривалий період часу. Суд апеляційної інстанції у своєму рішенні детально прописав з яких причин не відбувалися судові засідання і навіть звернув увагу на те, що ухвалами від 26 та 31 травня, 21 вересня, 20 жовтня 2021 року на ОСОБА_5 було накладено грошове стягнення за невиконання процесуальних обов`язків.
Окрім цього, ухвалами суду від 23 квітня 2020 року та 31 травня 2021 року відносно ОСОБА_5 був застосований привід, а ухвалою суду від 09 грудня 2020 року - його було оголошено в розшук.
Проте суд апеляційної інстанції також вказав, що вже 15 грудня 2020 року та 12 січня 2021 року ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про відновлення судового провадження, а судовий розгляд вказаного кримінального провадження був продовжений.
Суд касаційної інстанції враховує положення ст. 49 КК, відповідно до яких перебіг давності зупиняється, якщо особа ухилилася від суду. Дійсно якщо до особи судом застосовувалися привід та оголошення в розшук, то її поведінку не можна вважати сумлінною.
Разом з тим кримінальний і кримінальний процесуальний закон зобов`язують суд закрити провадження у разі спливу строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. Для такого закриття закон не вимагає додаткових підстав, як от примирення з потерпілим, згода потерпілого, визнання вини. Таке закриття є безальтернативним і суд не має процесуальної можливості продовжити судовий розгляд, якщо особа вважає за доцільне закрити провадження на підставі ст. 49 КК.
Інкримінований ОСОБА_5 злочин було вчинено 04 лютого 2017 року, а на момент ухвалення рішення про закриття провадження судом першої інстанції (09 вересня 2025 року) пройшло понад вісім років.
Таким чином, колегія суддів касаційного суду вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку, з яким обґрунтовано погодився суд апеляційної інстанції, про необхідність звільнення  ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК та закриття кримінального провадження.
З огляду на викладене, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 09 вересня 2025 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3