Справа № 282/1264/21
Номер провадження 1-кп/294/325/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

02.06.2026 року	м. Чуднів	

Чуднівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі:
- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
- обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),
- захисника ОСОБА_4 ,
- прокурора ОСОБА_5 ,
- потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №120211060430000028 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чернігів Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, офіційно не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого:
- вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.11.2009 за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.04.2017 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 935 грн. 00 коп;
- вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.12.2022 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі із звільненням від його відбування на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 1 рік; 
-вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.07.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці із визначенням початку строку відбуття покарання з 27.02.2023; вироком Чернігіського апеляційного суду Чернігівської області від 18.12.2023 вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.07.2023 в частині початку строку відбування покарання скасовано з визначенням початку строку відбування покарання з 06.04.2023;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
І. Історія провадження
12.10.2021 до Любарського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №120211060430000028 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
22.10.2021 ухвалою Житомирського апеляційного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №120211060430000028 відносно ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України передано на розгляд до Чуднівського районного суду Житомирської області.
Ухвалою судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 01.11.2021 у кримінальному провадженні №120211060430000028 призначено підготовче судове засідання на 30.01.2023.
Ухвалою суду від 30.01.2023 до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано привід у зв`язку з неявкою в судове засідання, підготовче судове засідання відкладено на 14.03.2023. 
Судове засідання 14.03.2023 не відбулось у зв`язку з неявкою обвинуваченого, захисником ОСОБА_4 повідомлено про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.03.2023. 
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2026 головуючим у справі №282/1264/21 визначено суддю ОСОБА_1 .
Ухвалою судді від 17.03.2026 у справі призначено підготовче судове засідання на 29.04.2026.
Ухвалою суду від 29.04.2026 призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №120211060430000028, вирішено питання про повернення застави заставодавцю – адвокату ОСОБА_4 . 

ІІ. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
19.11.2020 близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_3 з метою таємного викрадення чужого майна, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, на автомобілі марки «Chevrolet Nubira», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, приїхали в смт. Любар Житомирської області та в подальшому припаркувались неподалік багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, повторно, цього ж дня близько 15 год. зайшли у під`їзд вказаного багатоповерхового будинку, де переконавшись у відсутності власника та сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, за допомогою заздалегідь заготовлених відмичок відкрили врізні замки квартири АДРЕСА_3 та проникли усередину зазначеної квартири.
В подальшому ОСОБА_3 спільно з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, в одній із кімнат даної квартири в шафі виявили металевий сейф з грошовими коштами в сумі 300 000 грн., який ОСОБА_3 спільно з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, замотали у покривало, яке взяли у даній квартирі, та з викраденим покинули місце вчинення злочину.
Викраденим майном ОСОБА_3 спільно з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах, поєднаного з проникненням у житло, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
ІІІ. Позиція учасників судового провадження
Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений та затверджений прокурором 28.09.2021.
З огляду на обвинувальний акт прокурор вважав встановленим те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах, поєднане з проникненням у житло.
Зважаючи на повне визнання обвинуваченими своєї вини та щире каяття, прокурор в судовому засіданні просив суд здійснювати розгляд кримінального провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що стосуються характеризуючих даних обвинуваченого, процесуальних витрат та речових доказів.
В судових дебатах прокурор просив суд врахувати, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, є раніше судимим, однак в судовому засіданні щиро розкаявся у вчиненому, з огляду на що вважав необхідним призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання із покаранням Чернігівського апеляційного суду від 18.12.2023, у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі, вирішивши долю речових доказів на підставі ст. 100 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримала позицію прокурора, зазначивши, що завдана їй матеріальна шкода обвинуваченим досі не відшкодована. 
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне свідоцтво про смерть останнього серії НОМЕР_2 , видане 26.10.2021 Любарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький). 
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 щиро покаявся, свою вину визнав повністю, додатково повідомивши, що у листопаді 2020 року він разом з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, їздили до м. Хмельницький, щоб подивитись автомобіль, а на зворотному шляху, який проходив через смт. Любар Житомирської області, зупинились у цьому населеному пункті біля житлового будинку, біля якого вирішили зайти в магазин за кавою та цигарками. Після цього вони зайшли покурити за вказаний житловий будинок і помітили, що у під`їзду нікого немає. Вони зайшли в під`їзд, наблизились до однієї з квартир, в якій нікого не було, обвинувачений відкрив за допомогою відмички двері квартири, після чого увійшли до неї, де помітили біля шафи металевий сейф. Після цього він попросив особу, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, постерегти на вулиці, а сам накрив покривалом металевий сейф та виніс з квартири. У подальшому вони загрузили сейф у машину та поїхали. Потім у сейфі виявились кошти. За період перебування у місці позбавлення волі усвідомив свій вчинок, до якого ставиться негативно та жалкує про вчинене. На цей час працює та планує відшкодувати шкоду потерпілій.
У судових дебатах ОСОБА_3 попросив вибачення у потерпілої та просив суд суворо не карати. 
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Захисник обвинуваченого – адвокат ОСОБА_4 в судових дебатах повідомив, що сторона захисту повністю погоджується з доводами прокурора в частині призначення покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, наголосив на усвідомленні обвинуваченим свого вчинку, засудження своїх дій та його щирому каятті, однак просив застосувати обвинуваченому остаточно покарання у виді 5 років 1 місяця.

ІV. Межі судового розгляду кримінального провадження
Положенням ч. 3 ст. 349 КПК України визначено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За приписами ч. 2 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.
Обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України є: повне визнання вини обвинуваченим, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин.
Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у повному обсязі та не оспорював фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, кваліфікацію дій, вислухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, який надав згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, що вони правильно розуміють зміст фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, сумнівів у добровільності їх позиції немає, на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України судом роз`яснено, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані ними обставини, які не досліджувались в судовому засіданні, в апеляційному порядку.
Тож, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються характеризуючих даних обвинуваченого та речових доказів.
Інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду в суді першої інстанції не досліджувались.

V. Висновки суду
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах, поєднаного з проникненням у житло, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

VІ. Мотиви суду при призначенні покарання
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він офіційно не одружений, на утриманні малолітніх осіб не має, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, за порушення громадського порядку до адміністративної відповідальності не притягувався, раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.07.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці, скасованим вироком Чернігіського апеляційного суду від 18.12.2023 в частині початку строку відбування покарання - з 06.04.2023, на даний час відбуває покарання в ДУ «Коростенська виправна колонія (№71)» (кінець строку відбуття покарання 18.06.2028).
Обставиною, яка пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до вимог, передбачених ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки він надав добровільну допомогу суду, яка виразилась у повідомленні суду усіх фактичних обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, що дало суду можливість розглянути справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України за скороченою процедурою.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Таким чином, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, однак за наявності обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який вчинив кримінальне правопорушення не вперше, на даний час відбуває покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.07.2023, зміненим вироком Чернігіського апеляційного суду від 18.12.2023 в частині початку строку його відбуття, його стану здоров`я та інших обставин, вказаних вище, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. З урахуванням вимог ч.ч. 1, 4 ст. 70, ст. 72 КК України суд вважає за необхідне остаточно визначити обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.07.2023, скасованим в частині початку строку відбування покарання вироком Чернігівського апеляційного суду від 18.12.2023. 
На переконання суду, саме таке покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Щодо зарахування у строк покарання періоду з 27.02.2023 (початок попереднього ув`язнення за попереднім вироком), як просив захисник, суд звертає увагу на таке.
Верховний Суд y постанові від 04.06.2024 у справі №523/11745/22 вказав, що не будь-який час перебування особи у слідчому ізоляторі чи іншому місці попереднього ув`язнення може бути зараховано відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України. Такий строк тримання під вартою може бути зараховано лише в межах того самого кримінального провадження, у якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
Зважаючи на те що попереднє ув`язнення в період з 27.02.2023 по 17.03.2023 до ОСОБА_3 застосовувалось у кримінальному провадженні №12023270340000436 та вироком Чернігівського апеляційного суду від 18.12.2023 уже зараховано у строк покарання ОСОБА_3 за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.07.2023, суд не вбачає правових підстав для зарахування вказаного періоду до строку відбування покарання у рамках вказаного кримінального провадження.
Разом з тим, як вбачається з ухвали слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 20.08.2021 (справа №282/625/21) ОСОБА_3 у рамках вказаного кримінального провадження фактично був затриманий 19.08.2021 о 17 год 00 хв з обранням до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, яку 25.08.2021 захисником ОСОБА_4 внесено на рахунок ТУ ДСА України в Житомирській області.
Зважаючи на викладене, період з 19.08.2021 по 25.08.2021 в цьому кримінальному провадженні, коли до ОСОБА_3 застосовувалось попереднє ув`язнення, підлягає зарахуванню до строку відбування покарання обвинуваченому.

VIІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлявся.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати на залучення експертів в загальному розмірі 13 603 грн 85 коп.
Водночас, суд вважає, що процесуальні витрати на проведення експертиз слід стягнути з ОСОБА_3 в рівних частинах з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, яке не розглянуто, оскільки вони були зумовлені розслідуванням скоєного ними злочину спільно.
Щодо долі речових доказів у цьому кримінальному провадженні суд зазначає таке.
Як вбачається з постанов слідчого про визнання речовими доказами та ухвал слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області про накладення арешту на речові докази у цій справі, питання визнання речей та предметів речовими доказами та накладення на них арешту вирішувалось у рамках кримінального провадження №12020060210000243 від 19.11.2020 за ч. 4 ст. 185 КК України, яке розслідувалось відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_9 .
02.04.2021 постановою прокурора Чуднівської окружної прокуратури матеріали кримінального провадження за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України виділено з кримінального провадження №12020060210000243 в окреме кримінальне провадження №120211060430000028.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12020060210000243 відносно ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 07.04.2021 надійшов до Любарського районного суду Житомирської області та, у подальшому, ухвалою Житомирського апеляційного суду від 04.10.2021 направлений для розгляду до Чуднівського районного суду Житомирської області.
На час ухвалення судом у цьому кримінальному провадженні вироку відносно ОСОБА_3 кримінальне провадження №12020060210000243 відносно ОСОБА_9 судом не розглянуто.
Таким чином, суд у рамках цього кримінального провадження №120211060430000028 не вирішує питання з приводу скасування арештів та долі речових доказів у зв`язку з перебуванням на розгляді суду кримінального провадження №12020060210000243 відносно іншого обвинуваченого, а речові докази у цьому кримінальному провадженні є також доказовою базою у кримінальному провадженні №12020060210000243, яке станом на дату винесення вироку відносно ОСОБА_3 не розглянуто судом.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого було обрано ухвалою слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 20.08.2021 у справі №282/625/21 у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, яку було внесено.
Ухвалою суду від 29.04.2026 у цій справі вирішено питання застави та недоцільним збереження раніше обраного запобіжного заходу відносно обвинуваченого у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 на даний час відбуває покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.07.2023, скасованим в частині початку строку відбування покарання вироком Чернігівського апеляційного суду від 18.12.2023, що запобігає будь-якому можливому прояву ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 65-67, 72, 368-371, 373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`яти) років 1 (один) місяць.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.07.2023, скасованим в частині початку строку відбування покарання вироком Чернігівського апеляційного суду від 18.12.2023, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років (п`ять) років 4 (чотири) місяці.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.
В строк відбування покарання ОСОБА_3 зарахувати покарання, відбуте ним за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.07.2023, скасованим в частині початку строку відбування покарання вироком Чернігівського апеляційного суду від 18.12.2023.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання період його тримання під вартою з 19.08.2021 по 25.08.2021 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1/2 частину процесуальних витрат за проведення експертизи від суми 13 603 (тринадцять тисяч шістсот три) грн 85 коп., що становить 6 801 грн. (шість тисяч вісімсот одну) грн. 93 коп. 
Долю речових доказів вирішити в рамках основного кримінального провадження №12020060210000243.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чуднівський районний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя       ОСОБА_10