Справа №333/1016/26
Провадження №2/333/2255/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
08 червня 2026 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого – судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справи №333/1016/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 
В С Т А Н О В И В:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі –ТОВ «Коллект Центр») звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №2111513417507 від 25.04.2021 року у розмірі 84731,30 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 25.04.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» було укладено договір №2111513417507, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 2200,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності. Крім того, 25.04.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» було укладено договір №2111513400365, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 5900,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності. 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників, у тому числі за договорами №2111513417507 від 25.04.2021 року і №2111513400365 від 25.04.2021 року, укладеними між ОСОБА_1 та ТОВ «Служба миттєвого кредитування». ТОВ «Вердикт Капітал», у свою чергу, відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, у тому числі за договорами №2111513417507 від 25.04.2021 року і №2111513400365 від 25.04.2021 року, укладеними між ОСОБА_1 та ТОВ «Служба миттєвого кредитування». Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Загальний розмір заборгованості за договорами №2111513417507 від 25.04.2021 року і №2111513400365 від 25.04.2021 року, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 84731,30 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) – 8100 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги – 76631,30 грн. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у розмірі 84731,30 грн., понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн., а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн.
Представник позивача, будучи повідомлений судом своєчасно і належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надавав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). 
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 
25.04.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» укладено договір про надання фінансових послуг №2111513417507, відповідно до п.1.1 якого товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в анкеті-заяві та складає 2200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил.
Крім того, 25.04.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» було укладено договір про надання фінансових послуг №2111513400365, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 5900,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності.
На підставі п.1.2 зазначених договорів кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною.
Згідно з п.1.3 зазначених договорів орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту.
Відповідно до п.1.4 зазначених договорів проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування (процентна ставка), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтованим строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а); в) починаючи з 15 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б); г) починаючи з 30 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в).
Пунктом 1.4.2. зазначених договорів встановлено, що в разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.
Граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік (п. 1.9 зазначених договорів).
На підтвердження виконання ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язання за кредитним договором №2111513417507 від 25.04.2021 року, позивач надав лист довідку від ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» про перерахування коштів в сумі 2200,00 грн.
На підтвердження виконання ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язання за кредитним договором №2111513400365 від 25.04.2021 року, позивач надав лист довідку від ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» про перерахування коштів в сумі 5900,00 грн.
01.12.2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу №1-12, за умовами якого сторони погодили, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом та боржниками.
Відповідно до додатку №3 до договору факторингу ОСОБА_1 значиться в реєстрі боржників за договором про споживчий кредит №2111513417507 від 25.04.2021 року в сумі 16368,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) – 2200,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги – 14168,00 грн. 
На підставі додатку №3 до договору факторингу ОСОБА_1 значиться в реєстрі боржників за договором про споживчий кредит №2111513400365 від 25.04.2021 року в сумі 43896,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) – 5900,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги – 37996,00 грн. 
Згідно з положеннями умов договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», сторони погодили, що ТОВ «Вердикт Капітал» передало (відступило) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» прийняло належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з додатку №3 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги ОСОБА_1 значиться в реєстрі боржників за договором про споживчий кредит №2111513417507 від 25.04.2021 року в сумі 40835,30 грн, з яких: 2200,00 грн – сума заборгованості за тілом кредиту, 38635,30 грн – заборгованість за відсотками.
На підставі витягу з додатку №3 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги ОСОБА_1 значиться в реєстрі боржників за договором про споживчий кредит №2111513400365 від 25.04.2021 року в сумі 109512,85 грн, з яких: 5900,00 грн – сума заборгованості за тілом кредиту, 103612,85 грн – заборгованість за відсотками.
Відтак, матеріалами справи підтверджуються обставини відступлення права вимоги за кредитними договорами №2111513417507 від 25.04.2021 року і №2111513400365 від 25.04.2021 року на користь ТОВ «Коллект Центр».
Позивачем наданий розрахунок заборгованості за кредитними договорами №2111513417507 від 25.04.2021 року і №2111513400365 від 25.04.2021 року.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно зі статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Пунктом 12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що одноразовий ідентифікатор – алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подані позивачем документи підтверджують факт укладення між сторонами кредитних договорів №2111513417507 від 25.04.2021 року і №2111513400365 від 25.04.2021 року в електронній формі шляхом їх підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
У своїй постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 559/1605/18 Верховний Суд зазначив, що тлумачення статті 627 ЦК України свідчить, що за загальним правилом обсяг договірної відповідальності регулюється в ЦК України нормами, які мають диспозитивний характер. Тобто, сторони при укладенні конкретного виду договору можуть регулювати їх самостійно.
Відтак, з огляду на свободу договору, яка передбачена ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони на власний розсуд визначили орієнтовний строк повернення кредиту у 16 днів, а також граничний строк кредитування в 1 рік.
Крім того, уклавши цей договір, позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті (п. 4.1. кредитного договору). 
Також позичальник підтвердив, що до укладення цих договорів від товариства він отримав: інформацію, вимоги надання якої передбачені законодавством України, в тому числі інформацію, що міститься у ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; підписаний сторонами екземпляр договору, графік платежів, паспорт кредиту (п. 4.9. кредитного договору). Відповідно до п.4.15. кредитних договорів сторони дійшли згоди, що ці договори укладаються в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». Договори підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 
При цьому договори та їхні умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін.
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про сплату ним заборгованості у повному розмірі чи про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитними договорами у добровільному порядку.
Відсотки за користування кредитними коштами нараховувались в межах граничного строку кредитування 1 рік.
Стверджувати про те, що умови договору щодо оплати відсотків за кредитом є несправедливими підстав не має, так як позичальник самостійно погодився на відповідну відсоткову ставку та сам вирішив не повертати позичені кошти такий тривалий час виходячи із власних життєвих пріоритетів, що й обумовило тривалий строк нарахування відповідної заборгованості та її розмір.
Суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено наявність у відповідача заборгованості за кредитними договорами у вигляді тіла кредиту та відсотків за його користування, право вимоги на які згідно з договором факторингу та договору відступлення права вимоги перейшло до позивача ТОВ «Коллект Центр».
Розрахунки заборгованості, що містяться в матеріалах справи, відповідачем не спростовані.
За таких обставин, враховуючи, що факти викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позов ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню у повному обсязі.
Крім того, позивач просив стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 25000,00 грн.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як вбачається з матеріалів справи, професійна правова допомога ТОВ «Коллект Центр» надавалася Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» на підставі договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року.
На підтвердження факту надання професійної правової допомоги надано витяг з Акту №17 від 31.12.2025 року, за змістом якого вбачається, що правова допомога надана на загальну суму 25000,00 грн.: надання усної консультації з вивченням документів (2 год. – 4000,00 грн), складання позовної заяви (6 год. – 18000,00 грн), вивчення документації клієнта (1 год. – 3000,00 грн); а також заявку про надання юридичної допомоги №1556 від 01.12.2025 року.
Суд приймає вказані документи в якості доказів на підтвердження виконання Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» робіт на підставі договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року, а також на підтвердження вартості наданих адвокатським об`єднанням послуг на загальну суму 25000,00 грн.
Витрати на правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №910/12876/19).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат, зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Виходячи з того, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги, не надано клопотання про зменшення таких витрат або доказів їх неспівмірності, а позивач підтвердив надані йому адвокатські послуги у розмірі 25000,00 грн належними засобами доказування, враховуючи, що позов задоволено повністю, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 гривень.
При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 2662,40 грн., який в силу ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. 
Керуючись ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 512, 514, 526, 530, 610, 612, 625, 1049, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 137, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, м.Київ, вул.Мечнікова, буд.3, оф.306, код ЄДРПОУ 44276926) заборгованість за кредитним договором №2111513417507 від 25.04.2021 року у розмірі 40835 (сорок тисяч вісімсот тридцять п`ять) гривень 30 копійок, з яких: 2200,00 грн. – заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 38635,30 грн. – заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, м.Київ, вул.Мечнікова, буд.3, оф.306, код ЄДРПОУ 44276926) заборгованість за кредитним договором №2111513400365 від 25.04.2021 року у розмірі 43896 (сорок три тисячі вісімсот дев`яносто шість) гривень 00 копійок, з яких: 5900,00 грн. – заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 37996,00 грн. – заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, м.Київ, вул.Мечнікова, буд.3, оф.306, код ЄДРПОУ 44276926) витрати на оплату судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок і витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше двох днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складене 08 червня 2026 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя           С.С. Тучков