Справа № 758/17399/25
3/758/1008/26
Категорія 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 травня 2026 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Ковбасюк О.О. за участю секретаря судового засідання Білоус А.О., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Гурського В.С., представника Енергетичної митниці Швед А.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Енергетичної митниці Державної митної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , директора ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОМПАНІ» (код ЄДРПОУ 44637774),
за порушення митних правил, передбачене ст. 485 Митного кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
До Подільського районного суду міста Києва надійшов протокол про порушення митних правил № 0467/903000/25 від 09.10.2025, складений відносно ОСОБА_1 за ст. 485 МК України.
Як зазначено у протоколі, 20.08.2022 ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОМПАНІ» (50006, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, Металургійний район, вул. Турова Вадима, буд. 11, кв. 121, код ЄДРПОУ 44637774) здійснювало зовнішньоекономічну діяльність з імпорту товару «Скраплений вуглеводневий газ» (далі - товар) у кількості 18750 кг за митною декларацією типу «ІМ 40 ЕА» № UA903040/2022/006967 (далі - МД) , відповідно до договору від 25.03.2022 №25/03-2022, укладеного з компанією PPS Group s.r.o. (Sazovicka 457/20 155 21 Praha 5, Czech Republic). Заявлена митна вартість товару склала 501069,04 грн.
Відправником товару було литовське підприємство JOINT-STOCK COMPANY «GAZIMPEKSAS» (KONSTITUCIJOS PR.4A, VILNIUS, LT-09308, LITHUANIA). 
До митного контролю та митного оформлення вказаного товару були надані документи, передбачені ст. 335 Митного кодексу (далі - МК) України, зокрема:
- рахунок від 19.08.2022 № 380632022%;
- декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером від 19.08.2022 № GAZ 0409888;
- CMR від 19.09.2022 №1091864;
- паспорт якості від 08.08.2022 № В 22-17 UKR;
- зовнішньоекономічний контракт від 25.03.2022 №25/03-2022.
Відповідно до наданих відомостей за МД було сплачено: мито у розмірі 0,00 грн (за ставкою 0 %); акцизний податок 0,00 грн (за ставкою 0 Євро за 1000 літрів); ПДВ - 35074,83 грн (за ставною 7%). 
Декларування товарів здійснювалось агентом з митного оформлення ФОП ОСОБА_2 на підставі договору від 08.02.2022 №08/02.
Відповідно до вимог частини 2 статті 44 Митного кодексу України (далі - МКУ) (відповідно до редакції від 17.08.2022, яка була чинна на момент митного оформлення) у разі переміщення товарів через митний кордон України країна походження товару обов`язково заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення в митній декларації назви країни походження товару, щодо ввезення якого в Україну застосовується кількісні обмежень (квот), інших заходів економічного характеру, що змінюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багато сторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в митного органу є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України. 
Положеннями частин 2 і 3 статті 48 МКУ (в редакції від 17.08.2022, яка була чинна на момент митного оформлення) передбачено, що товари, походження яких достовірно не встановлено, випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати ввізного мита за повними ставками Митного тарифу України. У разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовуються особливі види мита (антидемпінгове, компенсаційне, спеціальне або додатковий імпортний збір), такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати особливих видів мита. 
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запровадження спеціального мита на окремі товари походженням з російської федерації, що ввозяться на митну територію України» від 17.08.2020 № 719 (далі - постанова КМУ №719) встановлено спеціальне мито на товари походженням з російської федерації, незалежно від інших видів мита у відсотках до митної вартості товарів. А саме, для газів скраплених за кодами згідно з УКТЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00 та вуглеводнів з кодом згідно з УКТЗЕД 2901 10 00 10, що ввозяться на митну територію України в режимі імпорту - 3 %.
Цією ж Постановою КМУ № 719 визначено, що у разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовується спеціальне мито, такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати спеціального мита за визначеними ставками. 
Згідно пунктів 6 та 7 частини 3 статті 335 МКУ у вставленому цим кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особовою зазначаються відомості про документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень) у випадках, передбачених МКУ, надаються документи, що підтверджують країну походження товару. 
З метою підтвердження заявленої в графі 34 МД країни походження товару (Європейський союз) ТОВ «КЖРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОМПАЕП» до митного оформлення було надано декларацію-інвойс, складену уповноваженим (схваленим) експортером від 19.08.2022 №GAZ 0409888, відомості про яку внесені до графи 44 МД. 
Враховуючи вищезазначене, митне оформлення заявленого товару ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОМПАНІ» за МД здійснено без застосування спеціальних заходів, а саме зі звільненням від сплати спеціального мита.
Згідно з частиною 8 статті 264 МКУ з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
На підставі ст. 345, ст. 346, ст. 347, ст. 349 МК України, наказу Енергетичної митниці від 19.03.2025 № 46 посадовими особами Енергетичної митниці в період з 21.04.2025 по 22.04.2025 була проведена документальна планова невиїзна перевірка ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОПАНІ», щодо дотримання вимог законодавства України з питань митної справи щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів в частині застосування спеціального мита за окремими митними деклараціями. 
За результатами, проведеної документальної планової невиїзної перевірки ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОПАНІ», посадовими особами Енергетичної митниці складений Акт від 05.05.2025 №15/25/7.6-19/44637774 (далі- Акт) та податкове повідомлення - рішення від 18.06.2025 №№UA903000202528, UA903000202529.
За результатами документальної невиїзної перевірки було встановлено, що згідно з інформацією, наданої уповноваженим органом країни відправлення, преференційне походження товарів (Європейський Союз), вказаних в декларації-інвойсі, складеної уповноваженим (схваленим) експортером від 19.08.2022 №ЄА2 0409888, не підтверджено. 
Таким чином, декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером від 19.08.2022 №ОА2 0409888, не може розглядатися як документ, що підтверджує походження товарів, відповідно нарахування спеціального мита у розмірі 3% (15 032,07 грн) було обов`язковим. 
Крім цього, порядок визначення бази оподаткування ПДВ для товарів, які ввозяться на митну територію України, послуг, які поставляються нерезидентами на митній території України визначено Податковим кодексом України.
Відповідно до пункту 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України базою оподаткування ПДВ для товарів, що ввозяться на митну територію У країни, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III МКУ, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. 
Враховуючи, що мито є однією із складових бази оподаткування ПДВ, а спеціальне мито не було застосоване, відповідно до інформації, зазначеної в графі 47 МД, зазначене спричинило невірний розрахунок ПДВ. Таким чином, за МД мало бути сплачено ПДВ у сумі 36 127,08 грн, що на 1 0*52,25 грн. менше ніж фактично надійшло до Державного бюджету. 
Згідно з пунктом 54.4 статті 54 Податкового кодексу України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо, країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України ба території вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів та предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах. 
Враховуючи те, що країна походження товару не підтверджена, зазначені дії призвели до недоборів митних платежів у розмірі 16 084,32 грн, а саме: спеціального мита -15 032,07 гри, ПДВ - 1 052,25грн. (№ з/п. 1 додаток 1 до Акту).
Енергетична митниця листом від 03.03.2025 № 7.6-3/19-02/13/964 з метою отримання пояснень та документального підтвердження заявленої в МД країни походження звернулася до компанії ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОМПАНІ». 
11.03.2025 ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОМПАНІ» надало пояснення (лист Х° 19/03). Проте інформації та доказів, що спростовують виявлені порушення, підприємством не було надано.
Статтею 278 МКУ встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України. 
Частиною 2 статті 293 МКУ передбачено, що особою, на яку покладається обов`язок зі сплати донарахованих митних платежів - грошового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків. 
Відповідно до інформації, що міститься у ПІК «Податковий блок», керівником ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОМПАНІ» станом на момент митного оформлення був гр. України ОСОБА_1 . 
До Енергетичної митниці ОСОБА_3 на запрошення від 25.09.2025 № 7.6- 3/20/10/3963 не з`явився, жодних клопотань про перенесення на іншу дату та/чи його пояснення по суті справи до митниці не надходили. 
Відповідно до частини 2 статті 459 МКУ суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягай 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.
Таким чином, в діях керівника ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОМПАНІ» ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення митних правил, а саме вчинення дій, спрямованих на заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів неправдивих відомостей щодо країни походження товару та надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості. 
В судовому засіданні захисник Гурський В.С., який приймав участь дистанційно в режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів, просив закрити провадження у справі, вказуючи на відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.
Представник Енергетичної митниці вважала доведеними обставини, викладені в протоколі про порушення митних правил, підтримала подані до суду письмові заперечення. 
Заслухавши пояснення захисника та представника митного органу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні вимоги також закріплені в ст. 489 МК України.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ч. 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно із приписами ст. 485 МК України передбачена адміністративна відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а саме, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.
Об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України характеризується діями, що направлені на заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 485 МК України, в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів характеризується сукупністю трьох ознак: діяння, спрямоване на ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів та причинний зв`язок між діянням та наслідками.
Верховний Суд у постанові від 27.01.2022 у справі № 725/3788/16-а зазначив, що склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка вчинила порушення, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). При цьому зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого ст. 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).
Також Верховний Суд у постанові від 22.05.2020 у справі № 751/1477/20 (провадження №К/9901/45268/18) вказав, що відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 485 МК України порушення митних правил має місце, зокрема, у разі заявлення декларантом у митній декларації: неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару; неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03.06.2005 №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).
Отже, для ст. 485 МК України характерна наявність спеціальної протиправної мети: неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини.
Згідно ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Статтею 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Частиною 1 статті 293 Митного кодексу України визначено, що особою, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, є декларант.
Частиною першою статті 271 МК України визначено, що мито - це загальнодержавний податок, встановлений ПК України та МК України, який нараховується та сплачується відповідно до МК України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
У випадках, передбачених законами України (якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України), з метою захисту економічних інтересів України та українських товаровиробників у разі ввезення товарів на митну територію України, незалежно від інших видів мита, можуть застосовуватися особливі види мита: спеціальне, антидемпінгове, компенсаційне мита, додатковий імпортний збір (ч. 1 ст. 275 МК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 275 МК України спеціальне мито встановлюється відповідно до Закону України «Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну»:
1) як засіб захисту національного товаровиробника, у разі якщо товари ввозяться на митну територію України в обсягах та/або за таких умов, що їх ввезення заподіює або створює загрозу заподіяння значної шкоди національному товаровиробнику;
2) як заходи у відповідь на дискримінаційні та/або недружні дії інших держав, митних союзів та економічних угруповань, які обмежують реалізацію законних прав та інтересів суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України.
Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону України від 16.04.1991 № 959-ХІІ «Про зовнішньоекономічну діяльність» у разі якщо інші держави, митні союзи або економічні угруповання обмежують реалізацію законних прав та інтересів суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України, у відповідь на такі дії можуть застосовуватися адекватні заходи. У разі якщо такі дії завдають шкоди або створюють загрозу її заподіяння державі та/або суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності, зазначені заходи можуть передбачати її відшкодування.
Заходи у відповідь на дискримінаційні та/або недружні дії інших держав, митних союзів або економічних угруповань здійснюються відповідно до законів України, міжнародних договорів України, загальноприйнятих правил, стандартів та норм міжнародного права та одним з таких заходів є запровадження спеціального мита.
У разі якщо дискримінаційні та/або недружні дії щодо України застосовуються державою, визнаною Верховною Радою України державою-агресором та/або державою-окупантом, заходи у відповідь, визначені частиною третьою цієї статті, можуть застосовуватися за рішенням Кабінету Міністрів України.
Постановою Верховної Ради України «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання російської федерації державою-агресором» від 27.01.2015 № 129-VIII російську федерацію визнано державою-агресором.
Відповідно до частини одинадцятої статті 29 Закону № 959-ХІІ та з метою вжиття заходів, необхідних для захисту суттєвих інтересів безпеки під час надзвичайних обставин у міжнародних відносинах Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 719, якою було запроваджено спеціальне мито на важкі дистиляти (газойлі), гази скраплені, вуглеводні та на окремі типи вугілля походженням з російської федерації, що ввозяться на митну територію України, незалежно від інших видів мита.
Так, Постановою № 719 було встановлено спеціальне мито для газів скраплених за кодами 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00 згідно з УКТ ЗЕД та вуглеводнів за кодом 2901 10 00 10 згідно з УКТ ЗЕД, що ввозяться на митну територію України у митному режимі імпорту та країною походження яких є російська федерація, у розмірі 3 %.
У разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовується спеціальне мито згідно з цим пунктом, такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати спеціального мита за визначеними цим пунктом ставками.
Згідно з ч. 1 ст. 41 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару.
Як встановлено судом, 20.08.2022 до Енергетичної митниці декларантом ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОМПАНІ» з метою митного оформлення та випуску у вільний обіг товару «Скраплений вуглеводневий газ» (далі - товар) за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711139700 у кількості 18 750 кг була подана митна декларація типу «ІМ 40 ЕА» № UA903040/2022/006967. Заявлена митна вартість товару склала 501 069,04 грн.
Поставка товару відбувалася в рамках зовнішньоекономічного контракту від 25.03.2022 № 25/03-2022, укладеного між ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОМПАНІ» в особі директора ОСОБА_1 та чеського підприємства «PPS Group s.r.o.» в особі директора ОСОБА_4 . 
Відправником товару було литовське підприємство JOINT-STOCK COMPANY «GAZIMPEKSAS» (KONSTITUCIJOS PR.4A, VILNIUS, LT-09308, LITHUANIA).
До митного контролю та митного оформлення вказаного товару були надані документи, передбачені ст. 335 Митного кодексу України (далі - МК України), зокрема:
- рахунок від 19.08.2022 № 380632022%;
- декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером від 19.08.2022 № GAZ 0409888;
- CMR від 19.09.2022 №1091864;
- паспорт якості від 08.08.2022 № В 22-17 UKR;
- зовнішньоекономічний контракт від 25.03.2022 №25/03-2022.
Відповідно до наданих відомостей за МД було сплачено: мито у розмірі 0,00 грн (за ставкою 0 %); акцизний податок 0,00 грн (за ставкою 0 Євро за 1000 літрів); ПДВ - 35074,83 грн (за ставною 7%). 
Декларування товарів здійснювалось агентом з митного оформлення ФОП ОСОБА_2 на підставі договору від 08.02.2022 №08/02.
З метою підтвердження заявленої в графі 34 МД країни походження товару (Європейський союз) ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОМПАНІ» до митного оформлення було надано декларацію-інвойс, складену уповноваженим (схваленим) експортером від 19.08.2022 № GAZ 0409888, відомості про яку внесено до графи 44 МД.
На підставі ст. 345, ст. 346, ст. 347, ст. 349 МК України, наказу Енергетичної митниці від 13.02.2025 № 30 посадовими особами Енергетичної митниці в період з 21.04.2025 по 22.04.2025 була проведена документальна планова невиїзна перевірка ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОПАНІ», щодо дотримання вимог законодавства України з питань митної справи щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів в частині застосування спеціального мита за окремими митними деклараціями. 
За результатами проведеної документальної планової невиїзної перевірки ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОПАНІ» посадовими особами Енергетичної митниці складений Акт від 05.05.2025 №15/25/7.6-19/44637774 (далі - Акт) та податкові повідомлення-рішення від 18.06.2025 №UA903000202528 та №UA903000202529.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 352 МК України посадовими особами митних органів під час проведення перевірок можуть бути використані отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, можуть використовуватись як матеріали для підготовки висновків за результатами перевірок.
Пунктом 54.4 статті 54 ПК України встановлено, що у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених п. 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.
Підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України визначено, що Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 05.06.2024 у справі №380/2397/22, у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей, зокрема, стосовно країни походження, при ввезенні (пересиланні) на митну територію України, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган самостійно визначає базу оподаткування та податкові зобов`язання платника на підставі відомостей, зазначених у таких документах, безвідносно до завершення митного оформлення товарів та їх випуску.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 289 МК України обов`язок зі сплати митних платежів виникає після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки митний орган самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов`язання.
В той же час, суд вважає недоведеною ту обставину, що саме дії директора ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОПАНІ» були спрямовані на заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів неправдивих відомостей щодо країни походження товару та надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, що призвело до недоборів митних платежів, чим він вчинив порушення митних правил, передбачене ст. 485 Митного кодексу України.
Ні протокол, ні додані до нього письмові докази, ні письмові заперечення Енергетичної митниці на письмові пояснення захисника не містять посилання на докази та їх аналіз, які б доводили, що дії директора ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОПАНІ» ОСОБА_1 були умисними.
Крім того, судом враховується, що відповідно до ст. 248 МКУ («Початок митного оформлення») митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію. 
Як встановлено судом із пояснень захисника, Товариством з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан Петролеум Компані» при митному оформленні товарів за поставками, що були предметом перевірки, а також додатково і на відповідний письмовий запит Енергетичної митниці №7.6-3/19 02/13/964 від 03.03.2025 було надано вичерпний перелік документів, що підтверджують походження ввезених товарів з ЄС.
Так, предметом закупівлі та, відповідно, поставки за Контрактом №25/03-2022 від 25.03.2022, укладеним між «PPS Group s.r.o.» (Чешська Республіка) (продавець) та ТОВ «Юкрейніан Петролеум Компані» (покупець), були газ скраплений вуглеводний та дизельне паливо виробництва країн: Латвія, Литва, Чехія, Польща, Норвегія. 
Тобто, за вказаним контрактом продавцем відвантажувалось покупцю відповідне паливо, виключно виробництва країн ЄС. 
Ввезення на митну територію України газу скрапленого вуглеводного за митними деклараціями ІМ 40 ЕА від 21.08.2022 №UA903040/2022/006967, від 21.08.2022 №UA903040/2022/006968, від 28.08.2022 №UA903040/2022/007052, від 28.08.2022 №UA903040/2022/007053, від 03.09.2022 №UA903040/2022/007134, від 05.09.2022 №UA903040/2022/007164, від 05.09.2022 №UA903040/2022/007165, від 08.09.2022 №UA903040/2022/007208, від 10.09.2022 №UA903040/2022/007213, від 13.09.2022 №UA903040/2022/007255, від 14.09.2022 №UA903040/2022/007256, від 15.09.2022 №UA903040/2022/007271, від 17.09.2022 №UA903040/2022/007288 відбувалось в межах поставок за вищевказаним Контрактом №25/03-2022 від 25.03.2022.
При митному оформленні товару ТОВ «Юкрейніан Петролеум Компані» були надані митному органу відповідні товаросупровідні документи на товар, отримані від продавця - «PPS Group s.r.o.», які в тому числі підтверджують країну походження товару, зокрема, сертифікат якості №В22-17UKR від 08.08.2022, виданий вантажовідправником UAB GAZIMPEKSAS, що виданий ним на підставі сертифіката якості №S-22-42 лабораторії виробника товару компанії Orlen Lietuva - польсько-литовської нафтової компанії, що є однією з найбільших компаній Литви, яка володіє Мажейкяйським нафтопереробним заводом. 
Крім того, на кожну поставку були надані інвойси, що містять відповідну заяву експортера про походження товарів, а саме вказано: (оригінал на англійській мові): «Експортер продукції, на яку поширюється дія цього документа, заявляє, що, за винятком випадків, коли чітко зазначено інше, ця продукція має преференційне походження з ЄС»). 
Наведене свідчить про те, що при переміщенні товарів через митний кордон ТОВ «Юкрейніан Петролеум Компані» було надано належні документи щодо ввезення на митну територію України газу скрапленого вуглеводневого, походженням з Європейського Союзу (Литва).
Крім того, як встановлено судом, поставка товару здійснювалася на підставі зовнішньоекономічного контракту від 25.03.2022 №25/03-2022, укладеного між ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОМПАНІ» та чеського підприємства «PPS Group s.r.o.». 
Як вбачається зі змісту вказаного контракту, у ньому сторони погодили, що експортер продукції, на яку поширюється дія цього документа, заявляє, що, за винятком випадків, коли чітко зазначено інше, ця продукція має преференційне походження з ЄС.
Ураховуючи наведене, суд вважає обґрунтованими доводи захисника про те, що саме постачальник гарантував походження товару з ЄС, тоді як у покупця можливість перевірити такі обставини була відсутня.
Крім того, як встановлено судом, підставою для проведення документальної планової невиїзної перевірки в період з 21.04.2025 по 22.04.2025 був лист директора Департаменту контролю та адміністрування митних платежів ОСОБА_5 «Про результати перевірки декларацій про походження, складених на інвойсах експортером UAB «GAZIMPEKSAS», LT від 28.03.2024, у якому, зокрема, зазначено, що органи Литви за власної ініціативи збільшили період перевірки походження експортованих UAB «GAZIMPEKSAS» товарів та провели перевірку починаючи з 01.01.2022 по 31.05.2023, під час якої було встановлено, що за вказаний період: лише 72 декларації про походження, які складені на перелічених у Додатку 1 до листа інвойсах, є автентичними, а продукти походять з ЕС відповідно до положень Додатку 1 Конвенції; серед перелічених у Додатку 1 до листа 72 автентичних інвойсів є 20 інвойсів, на яких складені декларації про походження, що містяться у запиті Енергетичної митниці (вказані 20 інвойсів є автентичними для решти експортованих UAB «GAZIMPEKSAS», протягом зазначеного періоду товарів походження ЄС не підтверджено, товари не набули статусу преференційного походження; експортер UAB «GAZIMPEKSAS» має статус уповноваженого експортера з номером авторизації LT/VMO/052, який було відкликано з 20.11.2023.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не вчинялося дій, визначених статтею 485 МК України, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, таких як внесення умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, вказування неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять неправдиві відомості.
При розгляді даної справи суд також враховує, що зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого ст. 485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносини (встановлений законом порядок сплати податків та зборів), тобто декларант або уповноважена ним особа на момент подачі декларації повинен усвідомлювати факт надання документів, що містять неправдиві відомості та умисно бажати, щоб відповідні документи вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.
Наведене підтверджується також позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27.01.2022 у справі №725/3788/16-а, згідно з якою склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). При цьому зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого ст. 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).
Отже, відсутність прямого умислу в діях особи, яка під час митного оформлення товару не заявила згідно зі встановленою формою необхідних для здійснення митного контролю відомостей про оподаткування товару (відомості щодо країни походження товару), указує на відсутність складу адміністративного правопорушення, встановленого статтею 485 Митного кодексу України.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 18.06.2020 у справі №638/10546/16-а, зовнішній прояв винного протиправного діяння обов`язково має поєднуватися з умислом суб`єкта вчинення щодо посягання на охоронювані законом суспільні відносини (встановлений законом порядок сплати податків і зборів).
Об`єктивна сторона такого правопорушення полягає в поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору/контракту, ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.
Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження умислу ОСОБА_1 на вчинення дій, що ставляться йому в вину, а саме, що він вчинив дії, спрямовані на заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів неправдивих відомостей щодо країни походження товару та надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості.
За таких обставин відсутні підстави вважати, що дії суб`єкта декларування мали умисел на вчинення дій, що складають диспозицію ст. 485 МК України.
Згідно ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. ЄСПЛ також неодноразово підкреслював, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 39 Постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
За змістом ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) ЄСПЛ, зазначено, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом».
У відповідності до п. 43 Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Отже, вина ОСОБА_1 поза розумним сумнівом не доведена, що свідчить про відсутність суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.
Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушенням.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Підсумовуючи наведене вище, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, а тому провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9-11, 221, 247, 252, 256, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 485, 486, 489, 494-496, 527, 528, 529 Митного кодексу України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ст. 485 Митного кодексу України, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя О. О. Ковбасюк