441/459/26 2-о/441/68/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

24.04.2026 Городоцький районний суд Львівської області в складi:
головуючого судді Яворської Н.І.,
секретаря судових засідань Цап І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Городоцького районного суду Львівської області цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа – Державний нотаріус Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області Шаравара Валентина Василівна про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, - 
В С Т А Н О В И В :

27.02.2026 адвокат Шачіна Н.М. в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання заявників зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Вимоги заяви мотивує тим, що  ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент смерті сина вони були зареєстровані та разом проживали за адресою: АДРЕСА_1 .
Після повномасштабного вторгнення росії в Україну заявники виїхали з м.Маріуполя до своїх родичів у м.Городок Львівської області.
З метою оформлення спадщини, яка відкрилась після смерті сина, 24.02.2026 звернулись до державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області Шаравари В.В., яка листом №70/01-16 від 24.02.2026 повідомила про те, що на її запит Департамент адміністративних послуг Маріупольської міської ради Донецької області вказав, що у зв`язку з повною втратою реєстру Маріупольської міської територіальної громади, органом реєстрації місця проживання Маріупольської міської територіальної громади отримано доступ до веб-сайту Реєстру територіальної громади Державної міграційної служби України, у якому відсутня інформація про зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серед зареєстрованих/знятих з реєстрації місця проживання осіб на території населених пунктів Маріупольської міської територіальної громади. Картотека зареєстрованих осіб в Маріупольській територіальній громаді залишилась на тимчасово окупованій території, тому перевірити носії інформації не має можливості, внаслідок чого заявникам рекомендовано звернутись до суду.
Зазначає, що спадковим майном, яке залишилось після смерті сина є 1/4 частка у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Враховуючи вищевикладене, просить суд встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на час відкриття спадщини разом з їхнім сином – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: м. Маріуполь, Іллічівський район, Донецька область, про що Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області було видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 28.02.2014.
Ухвалою суду від 03.03.2026 заяву прийнято до розгляду і призначене судове засідання.
Заявники в судове засідання не з`явились, 24.04.2026 їх представник адвокат Шачіна Н.М. подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заяву підтримала та просили таку задоволити (а.с.28)
Заінтересована особа - Державний нотаріус Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області Шаравара В.В. скерувала до суду листа у якому просить розглядати справу за відсутності представника нотаріальної контори. При винесенні рішення покладається на розсуд суду (а.с.27)
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 22.10.1968 (а.с.10)
Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 08.06.2004 квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності заявникам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їхнім синам ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (а.с.18)
Вказане підтверджується також і Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3889545 від 17.06.2004 (а.с.19).
Спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 28.02.2014 (а.с.9).
Відповідно до відповіді Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради Донецької області (а.с.12) у зв`язку з повною втратою реєстру Маріупольської міської територіальної громади, органом реєстрації місця проживання Маріупольської міської територіальної громади отримано доступ до веб-сайту Реєстру територіальної громади Державної міграційної служби України, у якому відсутня інформація про зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серед зареєстрованих/знятих з реєстрації місця проживання осіб на території населених пунктів Маріупольської міської територіальної громади. Картотека зареєстрованих осіб в Маріупольській територіальній громаді залишилась на тимчасово окупованій території, тому перевірити носії інформації не має можливості.
Листом державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області Шаравари В.В. №70/01-16 від 24.02.2026 заявникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, так як вони пропустили встановлений законодавством 6-місячний строк для прийняття спадщини та ними не надано документів про спільне проживання з померлим на час відкриття спадщини (а.с.11)
Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.
Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Метою встановлення факту спільного проживання заявників зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.
Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.
За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Частиною 1 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Судом встановлено, що заявникам необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже, встановлення факту проживання заявників з сином на момент його смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.
Суд вважає належно доведеним той факт, що ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки вказане узгоджується із дослідженими в судовому засіданні доказами. 
З огляду на викладене суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявників юридичні наслідки, від яких залежать можливість реалізувати майнові права на спадщину.
Керуючись ст.ст.293, 294, 259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд – 

У Х В А Л И В:
Заяву  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.
Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 24.04.2026. 

Суддя Яворська Н.І.