УХВАЛА

11 травня 2026 року 
м. Київ
справа № 520/5732/25
адміністративне провадження № К/990/15727/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,
суддів: Жука А.В.,  Загороднюка А.Г., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Управління Державної міграційної служби України в Сумській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2026 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2026 у справі № 520/5732/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Сумській області (далі- ГУ ДМС у Сумській області), в якому просив:
- визнати протиправною відмову ГУ ДМС у Сумській області у прийнятті заяви ОСОБА_1 про визнання біженцем;
- зобов`язати ГУ ДМС у Сумській області зареєструвати заяву ОСОБА_1 про визнання біженцем, видати довідку про звернення за захистом в Україні та розглянути по суті заяву ОСОБА_1 про визнання біженцем.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2025, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2025, позов задоволено.
Визнано протиправною відмову ГУ ДМС у Сумській області у прийнятті заяви ОСОБА_1 про визнання біженцем.
Зобов`язано ГУ ДМС у Сумській області зареєструвати заяву ОСОБА_1 про визнання біженцем, видати довідку про звернення за захистом в Україні та розглянути по суті заяву ОСОБА_1 про визнання біженцем.
Рішення суду набрало законної сили 03.10.2025 за наслідками його апеляційного перегляду.
Ухвалами Верховного Суду від 30.10.2025, 13.11.2025, від 02.12.2025 та 11.12.2025 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами УДМС у Сумській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2025 у справі № 520/5732/25.
12.12.2025 від представника УДМС у Сумській області надійшла заява про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 за нововиявленими обставинами у справі, в якій заявник просив суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2026, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2026, відмовлено у задоволенні заяви про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 за нововиявленими обставинами. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 залишено в силі.
Не погодившись із судовими рішеннями судів попередніх інстанцій, 07.04.2026 Управління Державної міграційної служби України в Сумській області через підсистему «Електронний Суд» подало касаційну скаргу до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 27.04.2026 зазначену касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання документа про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі.
30.04.2026 скаржником через підсистему "Електронний суд" подано заяву про усунення недоліків, до якої долучено платіжну інструкцію.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов таких висновків.
Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина шоста цієї ж статті).
Отже, нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:
- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;
- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;
- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, що має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, що виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, що не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Так, відмовляючи у відкритті провадження за нововиявленими обставинами за заявою Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, суд першої інстанції, позицію якого підтримав апеляційний суд, виходив з наступного.
Підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами УДМС у Сумській області вказало те, що після остаточного завершення розгляду справи № 520/5732/25, а саме 13.11.2025, працівниками УДМС у Сумській області, у зв`язку з відсутністю у зверненні позивача обов`язкових відомостей передбачених пунктом 3.1 Наказу МВС № 649 від 07.09.2011 та з метою належного виконання судового рішення здійснено опрацювання відомостей веб-порталу «Судова влада». Опрацьованими відомостями встановлено, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми, від 07.02.2025 по справі № 592/1912/25 (набрала законної сили 21.04.2025). З тексту ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.02.2025 по справі № 592/1912/25 постановленої за результатом розгляду скарги Бен Левент фон Ромбса щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстардиційного арешту) вбачається, що останній в`їхав на територію України навесні 2022 року на законних підставах. Служив у ЗСУ до листопада 2024, звільнився у зв`язку з закінченням строку контракту, проживає в Україні разом з нареченою, громадянкою України, статусу біженця не має, не працює, інших родичів чи близьких осіб на території не має. Пояснив, що він знав, що ним у Німеччині цікавляться правоохоронні органи, що є проблеми, намагався їх владнати з допомогою адвоката, проте безрезультатно. Ні Позивачем, ні його представником до позовної заяви, по розглядуваній справі, ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.02.2025 та ухвала Сумського апеляційного суду від 21.04.2025 по справі № 592/1912/25 не долучались, тому будучи необізнаним про встановленні вказаними судовими рішенням обставини Харківським окружним адміністративним судом при прийнятті рішення від 17.06.2025 фактично здійснено переоцінку ризиків визначених статтею 177 КПК України чим перешкодив виконанню правоохоронними органами покладених на них завдань.
Надаючи оцінку заяві УДМС у Сумській області про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, суди попередніх інстанцій зазначили, що вказана ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми була постановлена у межах кримінального провадження та стосується вирішення питання про застосування до ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді екстрадиційного арешту, а отже спрямована на оцінку ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством, та не встановлює юридичних фактів, які є предметом доказування у цій адміністративній справі.
Суд першої інстанції зазначив, що в межах цієї справи суд не надав оцінку наявності або відсутності підстав для визнання ОСОБА_1 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, оскільки ГУ ДМС у Сумській області, як суб`єктом владних повноважень, відповідна заява позивача у передбачений законодавством спосіб не розглянута та відповідне рішення не прийнято.
Крім того, ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.02.2025 існувала та набрала законної сили ще до ухвалення рішення у справі № 520/5732/25, була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень і могла бути виявлена заявником.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані заявником обставини не змінюють правового регулювання спірних правовідносин та не доводять факту допущення судом помилки при розв`язанні спору, а тому підстави для скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі відсутні.
Своєю чергою, судом апеляційної інстанції зазначено, що існування ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.02.2025 у справі № 592/1912/25 не є нововиявленою обставиною, оскільки, як вбачається зі змісту рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2025, судам першої та апеляційної інстанції було про неї достеменно відомо.
Покликаючись на те, що про існування ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.02.2025 у справі № 592/1912/2025 було відомо судам першої та апеляційної інстанції при первинному розгляді цієї справи, суд апеляційної інстанції констатував, що така обставина не є нововиявленою через незнання про неї УДМС у Сумській області.
Також суд апеляційної інстанції наголосив, що УДМС у Сумській області після ознайомлення з рішенням суду першої інстанції у цій справі мало змогу дізнатися про існування ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.02.2025 у справі № 592/1912/25, ретельно ознайомившись зі змістом рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2025, та висловити свою позицію при оскарженні зазначеного рішення в апеляційному порядку.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.
Отже, Верховний Суд констатує, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що наведені УДМС у Сумській області обставини не є нововиявленими в розумінні положень статті 361 КАС України.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За наведеного правового врегулювання й обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Сумській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2026 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2026 у справі № 520/5732/25.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Судді	Ж.М. Мельник-Томенко А.В. Жук   А.Г. Загороднюк