Великоолександрівський районний суд Херсонської області 

Справа № 650/631/25
Провадження № 1-кп/650/113/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2026 року селище Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі: 
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
захисника – ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Велика Олександрівка Херсонської області, в порядку спеціального судового провадження (in absentia), обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 12022181010000989 від 08.06.2022 року відносно:
ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Коробки, Каховського району, Херсонської області, документованого паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи громадянином України, не пізніше квітня 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), реалізуючи прямий умисел, переслідуючи мету завдання шкоди Україні, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, добровільно прийняв пропозицію представників держави-агресора (рф) і місцевих колаборантів співпрацювати та упродовж квітня 2022 року – серпня 2023 року вчинив дії спрямовані на допомогу державі-агресору, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора щодо окупації Генічеського району Херсонської області, встановлення контролю держави-агресора на тимчасово окупованій території, становлення і зміцнення на цій території окупаційної влади та недопущення відновлення контролю над ними Української влади.
Так, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, діючи умисно, на виконання вказівок окупаційної влади, спрямований на допомогу державі-агресору (пособництва) шляхом реалізації та підтримки дій та рішень держави агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора, закликав мешканців села переходити на бік ворога та працювати за новим законодавством держави-агресора (рф), примушував місцевих мешканців які займаються фермерським господарством переоформлювати землю за законодавством росії, особисто здійснював перевезення мешканців громади в м. Генічеськ Херсонської області для отримання паспортів держави-агресора (рф), тим самим підтримав рішення та дії держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора, щодо встановлення окупаційної влади на території Генічеського району Херсонської області. 
Надалі ОСОБА_5 умисно, свідомо, з метою завдання шкоди Україні, розміщав військових зс рф на території с. Новомиколаївка, Генічеського району, Херсонської області, інформував військових РФ, щодо майна громадян України, зокрема сільськогосподарської техніки, автомобілів місцевих мешканців на користь військових рф, заселяв військових рф у будинки місцевих мешканців, допомагав окупаційній адміністрації та окупаційним військам держави-агресора (рф) перевозити будівельні матеріали для будівництва блокпостів окупаційних військ чим підтримав та реалізував рішення та дії держави-агресора, її збройних формувань та окупаційної адміністрації щодо окупації Генічеського району Херсонської області, встановлення контролю держави-агресора на тимчасово окупованій території, становлення і-зміцнення на цій території окупаційної влади та недопущення відновлення контролю над ними Української влади.
Також ОСОБА_5 умисно, свідомо, з метою завдання шкоди Україні та її громадян, інформував військових зс рф, щодо осіб які працювали в поліції, військовослужбовців які проходили службу в зоні проведення антитерористичної операції та операції об`єднаних сил України, фермерів та інших проукраїнсько налаштованих місцевих мешканців с. Новомиколаївка, Генічеського району, Херсонської області, про їх місце проживання, майно та членів їх сімей, чим підтримав та реалізував рішення та дії держави-агресора, її збройних формувань та окупаційної адміністрації, щодо окупації Генічеського району Херсонської області, встановлення контролю держави-агресора на тимчасово окупованій території, становлення і зміцнення на цій території окупаційної влади та недопущення відновлення контролю над ними Української влади.
Дії обвинуваченого  ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 111-2 КК України – як вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора.
Досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні за підозрою  ОСОБА_5  у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, здійснювалось в порядку спеціального досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.01.2025 року.
Також відповідно до ухвали Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 28 липня 2025 року, здійснено спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого  ОСОБА_5 (in absentia), який показань суду не надавав та від якого будь-яких клопотань на адресу суду не надходило.
Відповідно до ч. 5 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.
Згідно із ч. 2 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.
Приймаючи рішення щодо проведення спеціального досудового розслідування та проведення розгляду за процедурою in absentia, слідчий суддя виходив із того, що інкриміновані обвинуваченому злочини та його поведінка відповідають вимогам, зазначеним у ч. 2 ст. 297-1 КПК України. Положення закону щодо здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження не визнані неконституційними і є такими, що узгоджуються зі стандартами, визначеними у Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо критеріїв, які регламентують провадження, що здійснюється за відсутності обвинуваченого. Так відповідно до рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи важливою умовою застосування спеціального досудового розслідування та спеціального судового розгляду є те, щоб під час спеціального досудового розслідування або спеціального судового провадження було забезпечено процесуальні права та гарантії осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, зокрема, право обвинуваченого бути поінформованим належним чином про дату слухання справи та про своє право на законне чи інше представництво в суді.
Повістки про виклик  ОСОБА_5 , повідомлення останньому про підозру, повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України, шляхом публікування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на стадії судового розгляду - на офіційному веб-сайті Великоолександрівського районного суду Херсонської області. Також зазначені виклики здійснювалися у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» в рубриці «Оголошення». Копії процесуальних документів, що підлягали врученню обвинуваченому, на виконання вимог ч. 2 ст. 297-5 КПК України надавались захиснику. 
Після вручення ОСОБА_5 , підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, згідно доручення від 11 грудня 2024 року № 002-140003291 Південного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги про залучення захисника, підозрюваному ОСОБА_5 , було забезпечено захисника ОСОБА_6 . Також захиснику надавалися копії процесуальних документів, що підлягали врученню обвинуваченому, на виконання вимог ч. 2 ст. 297-5 КПК України, що свідчить про дотримання прав підозрюваного на захист в ході досудового розслідування. 
Враховуючи наведене та з урахуванням здійснення у даному кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування і спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення та судом вжито достатніх заходів щодо дотримання прав підозрюваного та вподальшому обвинуваченого  ОСОБА_5 , на захист та доступ до правосуддя.
Всі наведені вжиті заходи вказують на те, що обвинувачений був проінформований належним чином про дати та час розгляду кримінального провадження, а також належним чином були дотримані його права на представництво у суді.
Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого, як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду належної оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, а отже поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.
Вина обвинуваченого  ОСОБА_5  у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується:
- показами свідка ОСОБА_7 , яка суду пояснила, що до 15.10.2022 року вона проживала у с. Новомиколаївка Скадовського району. ОСОБА_5 є її односельцем. Працював трактористом, жив з батьками. Коли військові рф окупували с. Новомиколаївку він у перший же день зняв з сільської ради прапор України і почепив прапор рф. Він допомагав військовим рф вивозити документи із сільської ради та школи. Показував де є будинки з яких виїхали місцеві мешканці, щоб в них розселялися військові рф. Їздив з представниками окупаційної влади відбирали у населення причепи, машини. Він здавав місцевих мешканців, поліцейських, учасників АТО, депутатів. Пізніше обвинуваченого обрали старостою села. Він з військовими рф відстрелювали тварин мешканців та забирали сільськогосподарську техніку;
- показами свідка ОСОБА_8 , яка суду пояснила, що вона мешканка с. Миколаївка Іванівського (Генічеського) району. ОСОБА_5 знає особисто багато років. З першого дня повномасштабного вторгнення він допомагав військовим рф вивозити всі речі із школи, а в приміщенні школи облаштувалися військові рф. ОСОБА_5 допомагав їм у всьому. До повномасштабного вторгнення батько його був старостою селі Миколаївка, він відразу здав окупаційній владі всіх учасників АТО, поліцейських, мисливців, тобто військові рф ходили по будинках людей, які підтримували Україну. На сільській раді ОСОБА_5 , зняв прапор України і повісив прапор рф. Він же возив військових рф по фермах та відбирали сільгосптехніку, сільгосптварин, птицю. ОСОБА_5 організовував поїздки до м. Генічеськ, щоб люди отримували російські паспорти та отримувати російські рублі. Через деякий час його окупаційна влада призначила його старостою с. Миколаївка;
- показами свідка ОСОБА_9 , яка суду пояснила, що 24.02.2022 року вона перебувала у м. Херсон, але її родина перебувала у селищі Іванівка. ОСОБА_5 знає з дитинства. Вони народилися і жили в одному селі на різних вулицях. Коли в село зайшли військові рф він перший пішов їм допомагати. Окупаційна влада призначила його головою села Миколаївка, він став дуже жорстоким, особисто розграбовував пустуючі будинки. Розселяв військових рф по будинкам з яких виїхали мешканці. Він зірвав прапори України на сільській раді та магазині і повісив замість них прапор рф. ОСОБА_5 сказав місцевим мешканцям, що його призначили головою села, він займався видачою гуманітарної допомоги. Її брат мав фермерське господарство, яке ОСОБА_5 розграбував. Крім того він розграбував українську військову частину і все майно передав армії рф. За його сприяння будували блокпости армії рф, возив їм їсти, забравши всіх тварин з фермерського господарства її брата. Він з його другом вивозили з української військової частини бронежилети, амуніцію, продукти харчування;
- протоколом огляду від 01.08.2024 року, з роздруківкою вказаного документа та мультимедійним оптичним носієм інформації формату СD-R, зі збереженими на ньому в електронному вигляді файлами, серед яких публікації, які оглядалися, а саме телеграм – сторінка « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на якій міститься публікація, в якій зазначено що ОСОБА_5 , співпрацюючи з окупаційними військовими рф розселяв їх по пустим будинкам у селищі Іванівка, надавав їм інформацію щодо місцевих мешканців, які приймали участь в АТО та висловлювалися негативно на адресу військових рф;
- протоколом огляду від 25.07.2024 року, з роздруківкою вказаного документа та мультимедійним оптичним носієм інформації формату СD-R, зі збереженими на ньому в електронному вигляді файлами, серед яких публікації, які оглядалися, а саме телеграм – сторінка «Адміністрація Івановського муниципального округу», на якій міститься публікація як ОСОБА_5 проводить та вручає нагороди під час турніру з настольного тенісу;
- протоколом огляду від 21.10.2024 року, з роздруківкою вказаного документа та мультимедійним оптичним носієм інформації формату DVD-R, зі збереженими на ньому в електронному вигляді файлами, серед яких публікації, які оглядалися, а саме телеграм – сторінка «Каховка chat», на якій міститься публікація яка підтверджує факт вчинення ОСОБА_5 умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору;
- висновком судово - портретної експертизи № СЕ-19/112-24/11737-ФП від 08.10.2024, згідно якого встановлено, що на фотозображеннях наданих слідчим зображена особа одна й та сама особа ОСОБА_5 ;
Враховуючи повну узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, суд визнає наведені та проаналізовані вище документовані дані достовірними доказами обвинувачення.
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
Будь-яких порушень процесуального закону під час руху кримінального провадження на всіх стадіях процесу, які були б підставою для визнання доказів неналежними чи не допустимими не виявлено.
Судом також встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя. Також судом у повному обсязі було забезпечено змагальність процесу.
Аналізуючи, чи наявна у діях обвинуваченого ОСОБА_5 , ознака добровільності, суд враховує постанову Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 31.01.2024 у справі № 638/5446/22, провадження № 51-4092км23, відповідно до якої зазначено, що в кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами статей 39, 40 КК України. 
Зміст досліджених судом письмових доказів та показів свідків, дають підстави стверджувати, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи громадянином України, перебуваючи на тимчасово окупованій території с. Новомиколаївка, Генічеського району, Херсонської області, діяв як і особисто, так і за вказівками та за погодженим планом із представниками окупаційної влади. Його діяльність та активні дії спрямовані на допомогу державі-агресору, були спрямовані на запровадження та зміцнення влади окупаційної адміністрації, тобто ОСОБА_5 , діяв, добровільно, мав вибір та можливість відмовитися від вказаних дій, які є кримінально-караними. Суду не надано доказів того, що обвинувачений не мав можливості відмовитися від вканих дій.
Враховуючи повноту та несуперечливість досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, мотив та мету вчиненого злочину.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
При призначенні покарання суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим злочину проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану, який посягає на захист життєво важливих інтересів громадян, суспільства та держави, на її суверенітет, територіальну цілісність, недоторканість, а також на суспільні відносини, які забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної і правової держави та дані про особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставини обтяжуючої покарання, суд дійшов висновку, що конкретні обставини кримінального провадження та наведені вище дані про особу ОСОБА_5 , дають підстави для призначення йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. 
Речові докази відсутні.
Суд також приймає рішення, щодо залишення обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , до набрання вироку законної сили - тримання під вартою, оскільки, судовий розгляд кримінального провадження завершено, жоден із більш м`яких запобіжних заходів для обвинуваченого, не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,  

У Х В А Л И В:

Визнати  ОСОБА_5  винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 111-2 КК України 12 (дванадцять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь які посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно господарських функцій в органах державної влади, правоохоронних органах, органах державного управління, місцевого самоврядування або органах, що надають публічні послуги на строк 15 років, з конфіскацією усього майна, що належить обвинуваченому.
Залишити незмінним запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно  ОСОБА_5  до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання обчислювати з дня затримання на виконання вироку суду.
Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, займатись діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг строком на 15 років, рахувати з моменту відбуття основного покарання.
Стягнути з  ОСОБА_5  на користь держави витрати за проведення судової - портретної експертизи № СЕ-19/112-24/11737-ФП від 08.10.2024 року у розмірі 3979 (три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 60 коп.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Копію вироку вручити прокурору негайно після його проголошення, а також із урахуванням положень ч.4 ст.46, ч.2 ст. 297-5 КПК України, дві копії вироку направити захиснику обвинуваченого.
Повідомлення про ухвалений вирок опублікувати на офіційному веб-сайті суду, в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Головуючий суддя   ОСОБА_10