ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м. Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
23.03.2026	Справа № 910/507/24	

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді ДЖАРТИ В. В., за участю секретаря судового засідання Рєпкіної Ю. Є., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу
за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НОРМА ПЛЮС" 
до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" 
про скасування оперативно-господарських санкцій у розмірі 2 243 884,01 грн та зобов`язання повернути кошти,

Представники учасників процесу згідно з протоколом від 23.03.2026,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У січні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс" (далі - ТОВ "Норма Плюс", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - ТОВ "Оператор ГТС України", відповідач) про скасування оперативно-господарських санкцій за несвоєчасне виконання робіт за договором № 4600006677 від 28.10.2022 у сумі 2 243 884,01 грн та зобов`язання повернути вказану суму коштів.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ "Норма Плюс" вказало, що незначне прострочення графіку виконання робіт з ремонту вузла редукування ГРС Глобине Кременчуцького ЛВУМГ, передбачених договором № 4600006677 від 28.10.2022, сталося через масовані ворожі атаки/обстріли Російської Федерації, мобілізацією працівників позивача та форс-мажорними обставинами у контрагента - ТОВ "ВКМ-Арматура", про що відповідач повідомлявся листами. Проте ТОВ "Оператор ГТС України" недобросовісно та безпідставно, в порушення норм національного договірного права проігнорувало листи ТОВ "Норма Плюс" про настання форс-мажорних обставин та застосувало до позивача оперативно-господарські санкції у сумі 2 243 884,01 грн за несвоєчасне виконання робіт. 
У позові ТОВ "Норма Плюс" просить суд скасувати оперативно-господарські санкції у сумі 2 243 884,01 грн, застосовані відповідачем до позивача за несвоєчасне виконання робіт за договором № 4600006677 від 28.10.2022 та зобов`язати ТОВ "Оператор ГТС України" повернути на рахунок кошти в сумі 2 243 884,01 грн, які були утримані відповідачем як оперативно-господарська санкція з сум, що підлягають виплаті позивачу. 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.04.2024 у даній справі, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2024, позовні вимоги задоволено повністю.
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 28.05.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2024, заяву ТОВ "Норма Плюс" про ухвалення додаткового рішення задоволено частково; стягнуто з ТОВ "Оператор ГТС України" витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 68 000, 00 грн, в іншій частині в задоволенні заяви відмовлено.
Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2024, заяву ТОВ "Норма Плюс" про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 52 000,00 грн задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Оператор ГТС України" витрати на правничу допомогу, понесені у зв`язку з апеляційним розглядом справи у сумі 30 000,00 грн, у іншій частині - відмовлено у зв`язку з їх не співмірністю.
Постановою Верховного Суду від 03.12.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2024, постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2024, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2024, ухвалену за результатом перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2024, та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2024 у справі № 910/507/24 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.05.2025 у справі №910/507/24 позов задоволено повністю, а саме: скасовано оперативно-господарські санкції № ТОВВИХ-23-14660 від 16.10.2023, № ТОВВИХ-23-16354 від 15.11.2023, № ТОВВИХ-23-16840 від 27.11.2023 у загальній сумі 2 243 884,01 грн, застосовані Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс" за несвоєчасне виконання робіт за договором №4600006677 від 28.10.2022, стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 2 243 884,01, утримані в якості оперативно-господарських санкцій, та судовий збір у сумі 33 659,00 грн. 
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 у справі №910/507/24 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс" про ухвалення додаткового рішення задоволено частково, а саме: стягнуто з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 40 000,00 грн.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2025 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 у справі №910/507/24 залишено без змін.
Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2025, заяву ТОВ "Норма Плюс" про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Оператор ГТС України" 21 000 грн витрат правничої допомоги, понесених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, в іншій частині - відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 11.12.2025 касаційне провадження у справі № 910/507/24 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" в частині підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрито. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" в частині підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2025, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2025 у справі № 910/507/24 скасовано. Справу № 910/507/24 направлено на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. 
Постановою Верховного Суду від 11.12.2025 касаційне провадження у справі № 910/507/24 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" задоволено частково, а саме: додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2025 у справі №910/507/24 скасовано.
Автоматизованим розподілом судової справи між суддями від 30.12.2025 для розгляду даної справи визначено суддю Джарти В. В.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.01.2026 прийнято справу № 910/507/24 до провадження справу суддею Джарти В. В., постановлено розглядати справу № 910/507/24 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.02.2026. Запропоновано сторонам надати суду додаткові узагальнені письмові пояснення по суті спору з урахуванням прийнятої постанови Верховного Суду від 11.12.2025 у цій справі у строк до 27.01.2026.
На виконання ухвали суду від 08.01.2026 через систему "Електронний суд" представником позивача 26.01.2026 та представником відповідача 27.01.2026 подано пояснення.
За наслідками підготовчого засідання 05.02.2026 судом була постановлена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначений розгляд справи по суті в судовому засіданні 23.03.2026.
У судовому засіданні 23.03.2026 представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини та факти, викладені в позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових письмових поясненнях.
У свою чергу представник відповідача заперечував проти заявленого позову та просив відмовити в його задоволенні, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповідь на відзив та письмових поясненнях.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

28.10.2022 між ТОВ "Норма Плюс" (підрядник) та ТОВ "Оператор ГТС України" (замовник) був укладений договір № 4600006677 (далі - договір), за яким підрядник за завданням замовника відповідно до умов цього договору, зобов`язується на свій ризик надати послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки (ремонт вузла редукування ГРС Глобине Кременчуцького ЛВУМГ) відповідно до вимог чинних нормативних документів і технічної документації (які, враховуючи частини 1 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (зі змінами та доповненнями), норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, далі іменуються - роботи), а замовник - прийняти та оплатити такі роботи відповідно до умов цього договору (пункт 1.1).
Склад, обсяги, вартість робіт та строки визначені технічними, якісними та кількісними характеристиками (додаток № 1), договірною ціною (додаток № 2) та графіком виконання робіт (додаток № 3), які є невід`ємною частиною договору (п. 1.2 договору).
Згідно з пунктами 3.1, 3.2 договору загальна вартість виконуваних робіт, що є ціною договору згідно із договірною ціною (додаток № 2) становить: 36 697 284,00 грн, в тому числі ПДВ 20% - 6 116 214,00 грн. Ціна договору є твердою і не може змінюватися в ході його виконання, якщо інше не передбачено цим договором та чинним законодавством.
Відповідно до пункту 4.1 договору підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 365 календарних днів з дати укладання цього договору з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником графіка виконання робіт (додаток № 3), що додається до цього договору та є невід`ємною його частиною. Допуск замовник надсилає на адресу підрядника, вказану в розділі 15 цього договору.
Згідно з пунктом 4.2 договору строки виконання робіт можуть бути змінені із внесенням відповідних змін у цей договір у випадках, передбачених чинним законодавством України.
У пункті 4.3 договору сторони погодили, що датою закінчення виконаних підрядником робіт вважається дата їх прийняття замовником в порядку, передбаченому в розділі 5 цього договору. Виконання робіт може бути закінчене підрядником достроково за умови письмової згоди замовника.
Місце виконання робіт: ГРС Глобине Кременчуцького ЛВУМГ, 39000, Полтавська обл., Кременчуцький р-н, м. Глобине (пункт 4.4 договору).
Відповідно до пункту 5.1 договору передача виконаних робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актами приймання виконаних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін.
У пункті 8.1 договору погоджено, що жодна зі сторін не несе відповідальності за повне або часткове невиконання будь-яких умов у разі настання надзвичайних та невідворотних обставин, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго; дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратство, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України; експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух; тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Згідно з пунктом 8.2 договору сторони протягом 10 календарних днів повинні сповістити одна одну про початок обставин непереборної сили (форс-мажору) у письмовій формі. Повідомлення про початок дії обставин непереборної сили (форс-мажору) та строк їх дії підтверджується сертифікатом Торгово-промислової палати України.
У пункті 8.4 договору сторони дійшли згоди, що при настанні обставин непереборної сили виконання зобов`язань за цим договором продовжується на строк, відповідний до строку дії вказаних обставин.
Пунктом 10.2 договору визначено, що у випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених графіком виконання робіт (додаток № 3), до підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,1% від вартості робіт, які несвоєчасно виконані, за кожен день прострочення виконання робіт, а при порушенні строку виконання робіт більш ніж на 30 календарних днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7 % від вартості несвоєчасно виконаних робіт.
Відповідно до пункту 10.12 договору зобов`язання підрядника, встановлені цим договором, забезпечується оперативно-господарськими санкціями, передбаченими статтею 236 Господарського кодексу України, зокрема, але не виключно:
- 10.12.1 замовник має право отримати суму нарахованих штрафних санкцій та збитків, заподіяних невиконанням та/або неналежним виконанням договору підрядником, з сум, які підлягають виплаті підряднику. Оперативно-господарська санкція застосовується до підрядника після того, як він не сплатив у визначений строк штрафні санкції та/або збитки згідно з розрахунком штрафних санкцій та/або збитків, направленого на його адресу. Про застосування оперативно-господарської санкції замовник зобов`язаний письмово повідомити підрядника;
- 10.12.2 замовник має право відмовитись від встановлення на майбутнє господарських відносин з підрядником на підставі пункту 4 частини 1 статті 236 Господарського кодексу України у разі невиконання та/або неналежного виконання підрядником зобов`язань за цим договором. Замовник самостійно приймає рішення про застосування такого виду оперативно-господарських санкцій та повідомляє підрядника впродовж 7 робочих днів з дати прийняття відповідного рішення із зазначенням дати, з якої починається їх застосування, шляхом направлення відповідного письмового повідомлення на адресу підрядника, вказану в розділі 15 договору та/або електронну адресу підрядника, вказану в пункті 14.13 договору.
Згідно з пунктом 11.1, 11.2 договору останній вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє 395 календарних днів. В частині гарантійних зобов`язань договір діє до закінчення гарантійного строку, а в частині розрахунків - до їх повного виконання. Закінчення терміну дії цього договору не звільняє сторони від виконання обов`язків, взятих на себе за цим договором, та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.
У додатку № 1 "Технічні, якісні та кількісні характеристики" до договору підрядник зобов`язався виконати на об`єкті - ГРС Глобине Кременчуцького ЛВУМГ за адресою: 39000, Полтавська обл., Кременчуцький р-н, м. Глобине, такі роботи: 1) розроблення робочої документації (надалі - Робоча документація); 2) проведення експертизи робочої документації з питань охорони праці в територіальних органах Держпраці; 3) виготовлення та доставка необхідного обладнання та устаткування; 4) демонтаж існуючого устаткування вузла очищення газу; 5) демонтаж існуючого устаткування вузла редукування газу; 6) демонтаж вузла обліку газу; 7) монтаж вузла очищення газу; 8) монтаж вузла обліку газу; 9) монтаж вузла редукування газу; 10) проведення первинного огляду посудин працюючих під тиском (вузол очищення газу); 11) пусконалагоджувальні роботи вузла редукування газу, обліку газу та очищення газу.
У додатку № 3 до договору сторони погодили виконання позивачем робіт з розробки, подання на експертизи та отримання результатів експертиз робочої документації протягом 120 календарних днів, робіт з виготовлення/придбання та доставки обладнання, монтажних робіт протягом - 300 календарних днів, пусконалагоджувальних робіт - протягом 365 календарних днів.
Товариством з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс" було надано ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" 24.08.2023 акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2023 року, а також акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт додатково до акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2023 року - на загальну суму 14 890 880,40 грн; 28.09.2023 акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2023 року, а також акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт додатково до акту №2 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2023 року - на загальну суму 20 521 887,32 грн; 25.10.2023 акт №3 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2023 року на суму 336 599,02 грн; 27.10.2023 акт №4 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2023 року на суму 116 640,97 грн; 17.11.2023 акти №5 та №6 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2023 року на загальну суму 425 410,75 грн.
Листом вих. №15/02-2023 від 23.02.2023 ТОВ "Норма Плюс" просило ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" розглянути можливість укласти додаткову угоду щодо внесення змін щодо обсягу та видів робіт за договором без збільшення суми договору.
Листом вих. №409 від 19.07.2023 ТОВ "Норма Плюс" повідомило ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" про настання обставин непереборної сили (форс-мажору) через військову агресію проти Україну.
Листом вих. №415 від 20.07.2023 ТОВ "Норма Плюс" просило ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" продовжити строк виконання підрядником зобов`язань за договором та продовжити граничний термін виконання робіт, зокрема шляхом підписання додаткової угоди про внесення змін до договору.
Листом вих. №478 від 25.08.2023 ТОВ "Норма Плюс" повідомило ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" про продовження дії для підрядника обставин непереборної сили (форс-мажору) через військову агресію проти Україну та просило укласти додаткову угоду до договору про внесення змін до договору про продовження граничного терміну графіку виконання робіт. До вказаного листа позивачем було долучено Сертифікат Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати №3200-23-3702 від 25.08.2023.
Листом вих. №ТОВВИХ-23-13696 від 29.09.2023 ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" повідомило позивача, що висновки, вказані у Сертифікаті Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати №3200-23-3702 від 25.08.2023, не можуть бути враховані замовником як підстава для виникнення форс-мажорних обставин при виконанні Договору та бути причиною для пролонгації термінів виконання робіт, а тому відхилило пропозицію підрядника щодо продовження термінів виконання робіт.
Листом вих. №ТОВВИХ-23-14132 від 06.10.2023 ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" звернулось до ТОВ "Норма Плюс", в якому, посилаючись на прострочення виконання зобов`язань щодо виготовлення/придбання та доставки обладнання, монтажних робіт, зазначило, що у випадку не сплати пені у розмірі 697 744,17 грн та штрафу у розмірі 1 436 532,11 грн, сума зазначених штрафних санкцій буде утримана з суми коштів, яка підлягає оплаті відповідачем позивачу за договором.
У відповідь на вказану вимогу ТОВ "Норма Плюс" направило ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" лист вих. №538 від 10.10.2023, в якому позивач вказав, що неодноразово повідомляв відповідача про дію для нього обставин непереборної сили (форс-мажору) через військову агресію проти України, у зв`язку з чим строк зобов`язань за договором продовжуються на строк дії таких обставин, а відтак підрядником не порушено своїх зобов`язань.
Листом вих. №535 від 10.10.2023 ТОВ "Норма Плюс" повторно направило ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" проект додаткової угоди про продовження термінів виконання робіт та проект "Графіку виконання робіт", мотивуючи необхідність їх укладення настанням форс-мажорних обставин.
Листом вих. №ТОВВИХ-23-14659 від 16.10.2023 ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" повідомило ТОВ "Норма Плюс" про незмінність своєї позиції щодо продовження термінів виконання робіт за договором, яка полягає у відхиленні такої пропозиції.
Також ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" було направлено ТОВ "Норма Плюс" повідомлення (вих. №ТОВВИХ-23-14660 віл 16.10.2023) про застосування оперативно-господарських санкцій у розмірі 2 134 276,28 грн шляхом їх утримання.
Листом вих. №ТОВВИХ-23-16035 від 08.11.2023 ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" звернулось до ТОВ "Норма Плюс" в якому, посилаючись на прострочення виконання зобов`язань щодо виготовлення/придбання та доставки обладнання, монтажних робіт, зазначило, що у випадку не сплати пені у розмірі 20 532,54 грн та штрафу у розмірі 23 561,93 грн, сума зазначених штрафних санкцій буде утримана з суми коштів, яка підлягає оплаті відповідачем позивачу за Договором.
У відповідь на вказану вимогу ТОВ "Норма Плюс" направило ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" лист вих. №610 від 10.11.2023, в якому позивач вказав, що неодноразово повідомляв відповідача про дію для нього обставин непереборної сили (форс-мажору) через військову агресію проти України, у зв`язку з чим строк зобов`язань за договором продовжуються на строк дії таких обставин, а відтак підрядником не порушено своїх зобов`язань.
На підтвердження дії обставин непереборної сили (форс-мажору) ТОВ "Норма Плюс" надало ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" сертифікати Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати №3200-23-3008 (від 27.06.2023 №311/03.23), №3200-23-3307 (від 20.07.2023 №338/03.23), №3200-23-4552 (від 24.11.2023 №722/03.23).
Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" було направлено ТОВ "Норма Плюс" повідомлення (вих. №ТОВВИХ-23-16354 від 15.11.2023) про застосування оперативно-господарських санкцій у розмірі 44 094,47 грн шляхом їх утримання.
Також ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" було направлено ТОВ "Норма Плюс" повідомлення (вих. №ТОВВИХ-23-16940 віл 27.11.2023) про застосування оперативно-господарських санкцій у розмірі 65 513,26 грн шляхом їх утримання.
Листом вих. №ТОВВИХ-23-16717 від 21.11.2023 ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" звернулось до ТОВ "Норма Плюс" в якому, посилаючись на прострочення виконання зобов`язань щодо виготовлення/придбання та доставки обладнання, монтажних робіт, зазначило, що у випадку не сплати пені у розмірі 35 734,50 грн та штрафу у розмірі 29 778,76 грн, сума зазначених штрафних санкцій буде утримана з суми коштів, яка підлягає оплаті відповідачем позивачу за договором.
У відповідь на вказану вимогу ТОВ "Норма Плюс" направило ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" лист вих. №650 від 24.11.2023, в якому позивач вказав, що неодноразово повідомляв відповідача про дію для нього обставин непереборної сили (форс-мажору) через військову агресію проти України, у зв`язку з чим строк зобов`язань за Договором продовжуються на строк дії таких обставин, а відтак підрядником не порушено своїх зобов`язань.
24.11.2023 ТОВ "Норма Плюс" (підрядник) та ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" (замовник) складено акт про завершення робіт до договору, у відповідності до якого підрядник виконав, а замовник прийняв визначені предметом договору роботи - Послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки (Ремонт вузла редукування ГРС Глобине Кременчуцького ЛВУМГ) на загальну суму 36 401 259,63 грн. У даному акті вказано, що якість виконаних робіт відповідає вимогам державних будівельних норм та стандартів, інших нормативних документів, що регламентують проведення будівельних робіт, технічним характеристикам нормативно-технічної документації та документації заводів, фірм-виробників.
Відповідач, вважаючи, що позивачем були порушені строки виконання робіт, застосував до позивача оперативно-господарські санкції в сумі 2 243 884,01 грн, передбачені пунктом 10.2 договору, та утримав їх із сум, що підлягають виплаті позивачу.
Позивач, вважаючи протиправним застосування до нього вказаних оперативно-господарських санкцій, оскільки, за його доводами, невиконання ним зобов`язань у передбачений графіком строк відбулося внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажору), звернувся до суду з даним позовом, у межах якого просить скасувати оперативно-господарські санкції за несвоєчасне виконання робіт за договором № 4600006677 від 28.10.2022 у сумі 2 243 884,01 грн та зобов`язати повернути вказану суму коштів.
Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, беручи до уваги висновки Верховного Суду в постанові від 11.12.2025, суд дійшов висновку про наступне.
Нормами частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, якими зокрема є договори та інші правочини. 
Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Норми вказаної статті кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України.
Судом врахований той факт, що 28.08.2025 Господарський кодекс України втратив чинність, водночас, відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Закріплений у наведеній нормі принцип незворотності дії закону та інших нормативно-правових актів у часі (lex ad praeterian non valet) полягає в тому, що дія їх не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання ними чинності, за винятком випадку коли закон або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював і Конституційний Суд України. Зокрема, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
З огляду на вказане, беручи до уваги, що спір між сторонами виник до 28.08.2025, суд дійшов висновку про регламентування спірних правовідносин приписами Господарського кодексу України.
Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.
Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України господарським визначається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарського кодексу України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботи, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматись від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин є змішаним договором, який містить елементи договору будівельного підряду та договору підряду на проведення проектних та пошукових робіт, а тому спірні правовідносини підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.
За приписами статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.
За договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх (ч. 1 ст. 887 Цивільного кодексу України).
До договору будівельного підряду та до договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (частина 3 статті 875, частина 2 статті 887 Цивільного кодексу України).
За змістом укладеного сторонами Договору та додатків до нього замовником було доручено підряднику розробити робочу документацію та виконати ремонт вузла редукування ГРС Глобине Кременчуцького ЛВУМГ за адресою: 39000, Полтавська обл., Кременчуцький р-н., м. Глобине.
Вказані роботи були виконані Товариством з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс" та прийняті Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", про що сторонами складено відповідні акти, зокрема акт про завершення робіт до Договору від 24.11.2023.
Спір щодо обсягу та якості виконаних позивачем робіт між сторонами відсутній.
Натомість між сторонами виник спір щодо строку виконання робіт та застосування відповідачем до позивача оперативно-господарських санкцій за порушення таких строків.
Так, згідно п. 4.1 Договору підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 365 календарних днів з дати укладання цього договору з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником Графіку виконання робіт (Додаток №3), що додається до цього договору та є невід`ємною його частиною. Допуск замовник надсилає на адресу підрядника вказану в розділі 15 цього договору.
У Додатку №3 до Договору сторонами було погоджено Графік виконання робіт, у відповідності до якого позивач повинен був здійснити розробку, подання на експертизи та отримання результатів експертиз Робочої документації протягом 120 календарних днів, виконати роботи з виготовлення / придбання та доставки обладнання, монтажних робіт протягом 300 календарних днів, виконати пусконалагоджувальні роботи - протягом 365 календарних днів.
За приписами статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Статтею 253 Цивільного кодексу України унормовано, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (частина 5 статті 254 Цивільного кодексу України).
Отже, за умовами п. 4.1 Договору та Графіку виконання робіт Товариство з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс" повинне було здійснити розробку, подання на експертизи та отримання результатів експертиз Робочої документації до 27.02.2023 включно (згідно ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки останній день даного строку припадав на вихідний день - 25.02.2023 - суботу), виконати роботи з виготовлення / придбання та доставки обладнання, монтажні роботи до 24.08.2023 включно, виконати пусконалагоджувальні роботи до 30.10.2023 включно (згідно з частиною 5 статті 254 Цивільного кодексу України, оскільки останній день даного строку припадав на вихідний день - 28.10.2023 - суботу).
Суд вважає необґрунтованими доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс" щодо неправомірності нарахування відповідачем оперативно-господарських санкцій за прострочення виконання зобов`язань окремо за кожним етапом робіт, оскільки п. 4.1 Договору передбачає обов`язкове дотримання Графіку виконання робіт, в той час як останній встановлює строк виконання робіт для кожного етапу робіт окремо. 
Відповідач стверджує, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс" було надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 24.08.2023 акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2023 року, а також акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт додатково до акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2023 року - на загальну суму 14 890 880,40 грн; 28.09.2023 акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2023 року, а також акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт додатково до акту №2 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2023 року - на загальну суму 20 521 887,32 грн; 25.10.2023 акт №3 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2023 року на суму 336 599,02 грн; 27.10.2023 акт №4 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2023 року на суму 116 640,97 грн; 17.11.2023 акти №5 та №6 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2023 року на загальну суму 425 410,75 грн. 
24.11.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" було складено акт завершення робіт по Договору.
Таким чином, відповідач вважає, що позивачем було порушено строки виконання робіт. 
Натомість позивач стверджує, що невиконання ним зобов`язань у передбачений Графіком виконання робіт строк відбулось внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажору), на підтвердження чого надав сертифікати Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати.
Главою 24 Господарського кодексу України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
За частинами першою та другою статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.
У пункті 1 частини першої статті 263 Цивільного кодексу України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути.
За змістом частини другої статті 218 Господарського кодексу України підставою для звільнення від відповідальності є тільки непереборна сила, що одночасно має ознаки надзвичайності та невідворотності.
Так, частиною другою статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.
Статтею 617 Цивільного кодексу України унормовано, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Із наведених приписів законодавства вбачається, що форс-мажорні обставини можуть не лише унеможливлювати виконання зобов`язання вцілому, а й обумовлювати неналежне виконання зобов`язання, в тому числі прострочення його виконання, що спростовує доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", що оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс" все ж таки виконано роботи за Договором, то наведені ним обставини не є форс-мажорними.
Також з огляду на приписи статті 617 Цивільного кодексу України суд відхиляє посилання позивача на несвоєчасне постачання Товариством з обмеженою відповідальністю "ВКМ-Арматура" (контрагентом позивача) товару, як на обставину непереборної сили. 
Верховний Суд аналізував окремі аспекти, пов`язані з форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), зокрема щодо тягаря доказування наявності непереборної сили, предмета (обсягу) доказування, відсутності у форс-мажорних обставин преюдиційного характеру, повідомлення іншої сторони про форс-мажор, наслідків неповідомлення або несвоєчасності такого повідомлення.
Ознаками форс-мажорних обставин є такі елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за конкретних умов господарської діяльності. Тобто ознаками форс-мажорних обставин є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність (пункт 6.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №910/7495/16).
Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.
Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (аналогічний висновок викладено в пункті 38 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20).
Разом з тим форс-мажорні обставини мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін. Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Тобто мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін.
Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність (схожий правовий висновок викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2019 у справі №917/1053/18, від 30.11.2021 у справі №913/785/17, від 25.01.2022 в справі №904/3886/21, від 30.05.2022 у справі №922/2475/21, від 31.08.2022 у справі №910/15264/21).
При цьому в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2019 у справі №917/1053/18 зазначено, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.
У постанові від 31.08.2022 у справі №910/15264/21 Верховний Суд виснував, що між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.
Посилання на наявність обставин форс-мажору використовується стороною, яка позбавлена можливості виконувати договірні зобов`язання належним чином, для того, щоб уникнути застосування до неї негативних наслідків такого невиконання. Інша ж сторона договору може доводити лише невиконання/неналежне договору контрагентом, а не наявність у нього форс-мажорних обставин (як обставин, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання). Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору (постанови Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17, від 30.11.2021 у справі №913/785/17 та від 07.06.2023 у справі №906/540/22).
Статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" передбачено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.
На підтвердження наявності форс-мажорних обставин, які унеможливили своєчасне виконання договірних обов`язків, ТОВ «Норма Плюс» посилалось на те, що листом № 409 від 19.07.2023 позивач письмово повідомив ТОВ «Оператор ГТС України» про початок дії обставин непереборної сили, зумовлених масованими ракетними обстрілами, блекаутами, повітряними тривогами та мобілізацією працівників. На підтвердження дії форс-мажорних обставин позивач надав індивідуальні сертифікати Київської обласної (регіональної) ТПП: № 3200-23-3307 від 20.07.2023 (період дії: 10.07.2023- 20.07.2023), № 3200-23-3702 від 25.08.2023 (період дії: 10.07.2023- 25.08.2023), № 3200-23-4552 від 24.11.2023. Зазначені сертифікати видані відповідно до Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» та Регламенту засвідчення форс-мажорних обставин і є документами індивідуальної дії, що підтверджують наявність форс мажору саме у діяльності ТОВ «НОРМА ПЛЮС».
Крім того, позивач зазначав, у період дії форс мажорних обставин у ТОВ «НОРМА ПЛЮС» були мобілізовані два працівники, які забезпечували виконання робіт за Договором, а саме: ОСОБА_1 - начальник проектно-конструкторського відділу, прийнятий/ призначений на посаду наказом № 9-К від 02.02.2022, увільнений у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації наказом № 14/1-К від 14.06.2023; ОСОБА_2 - фахівець з інформаційних технологій, прийнятий/ призначений на посаду наказом № 5 від 04.06.2020, увільнений у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації наказом № 17/1-К від 01.07.2023. Мобілізація ОСОБА_1 (керівника проектно-конструкторського підрозділу) та ОСОБА_2 (фахівця ІТ) об`єктивно призвела до втрати ключових трудових ресурсів у критичний період виконання робіт, що унеможливило своєчасне та належне забезпечення проектно конструкторського супроводу (підготовка/узгодження рішень і документації); ускладнило організацію та безперервність виробничо-монтажних процесів і технічного супроводу (з огляду на потребу функціонування ІТ-інфраструктури/засобів обміну даними та координації робіт). 
Щодо наведеного суд зазначає таке.
Як вказано судом вище, місцезнаходженням об`єкту, на якому підлягали виконанню спірні роботи - ГРС Глобине Кременчуцького ЛВУМГ.
Згідно з інформацією з сайту в мережі Інтернет Статистики повітряних тривог за посиланням https://air-alarms.in.ua/?from=2023-07-19&to=2023-11-24#statistic у Кременчуцькому районі Полтавської області у період з 28.10.2022 по 09.07.2023 (включно) 617 разів було оголошено повітряну тривогу, а у період з 10.07.2023 по 23.11.2023 (включно) повітряну тривогу було оголошено 334 рази.
Судом враховано, що за період з 14.06.2023 по 01.07.2023 було мобілізовано начальника проектно-конструкторського відділу Ткаченка Р.В. та фахівця з інформаційних технологій ОСОБА_2 . Товариства з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс", що підтверджується відповідними наказами. 
Водночас, відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.
На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).
Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічні правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.
Відповідно до частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.
Системно проаналізувавши наведене, враховуючи висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11.12.2025 у цій справі, суд дійшов висновку про те, що відсутність відповідних доказів у підтвердження наведених позивачем обставин непереборної сили (кількість повітряних тривог, блекаути, мобілізація працівників), передбачених умовами пункту 8.2 договору (відповідні сертифікати ТПП по кожній окремій обставині), створює наслідки передбачені приписами пункту 8.3. договору, а саме позбавляє права посилатись на такі обставини як на підставу, що звільняє його від відповідальності за невиконання зобов?язань.
З огляду на наведені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс" обставини неможливості виконання підрядних робіт у визначений договором та додатком №3 до нього строк не можуть бути кваліфіковані, як такі, що обумовленні настанням для позивача обставин непереборної сили (форс-мажору), а відтак в силу приписів статті 218 Господарського кодексу України позивач не звільняється від відповідальності за порушення строків виконання робіт за договором. 
Беручи до уваги наведене, суд наголошує на тому, що підстави для скасування оперативно-господарських санкцій, застосованих відповідачем за порушення позивачем строків виконання зобов`язання, відсутні, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги повернути на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс" кошти в сумі 2 243 884,01 грн, які були утримані Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" як оперативно-господарська санкція з сум, які підлягають виплаті позивачу, то суд зазначає наступне.
Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав звільнення позивача від відповідальності за прострочення виконання робіт за договором та скасування застосованих відповідачем оперативно-господарських санкцій у загальному розмірі 2 243 884,01 грн, то відповідно утримання цієї суми Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" з сум, які підлягають виплаті позивачу, є правомірним. 
З системного аналізу наведеного слідує, що позовні вимоги щодо повернення коштів у розмірі 2 243 884,01 грн, які були утримані Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" як оперативно-господарська санкція, задоволенню не підлягають.
Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Разом з тим, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункті 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п. 29). Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.
З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, зважаючи на встановлені обставини, наведенні норми та беручи до уваги, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України наявності обставин, які б у своїй сукупності дали б змогу дійти протилежного висновку, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НОРМА ПЛЮС".
Згідно з приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.
Керуючись статтями 73-79, 86, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -
ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НОРМА ПЛЮС" про скасування оперативно-господарських санкцій у розмірі 2 243 884,01 грн та зобов`язання повернути кошти відмовити повністю.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 30.04.2026.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ