ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2026 Справа № 917/327/25 

Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., розглянувши матеріали справи
за позовною заявою  Керівника Глобинської окружної прокуратури Полтавської області, 39000, Полтавська обл., Кременчуцький р-н, м. Глобине, вул. Центральна, 191, в інтересах держави в особі Відділу освіти Глобинської міської ради, 39000, Полтавська обл., Кременчуцький р-н, м. Глобине, туп. Лікарняний, 1а, код ЄДРПОУ 40448087,
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Автотранс-Ойл», 36008, м. Полтава, вул. Кагамлика, 35, код ЄДРПОУ 36324681,
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення грошових коштів,

Секретар судового засідання: Токар А.В.
Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

Суть спору:
Розглядається позовна заява Керівника Глобинської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Відділу освіти Глобинської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Автотранс-Ойл» про визнання недійсними додаткових угод № 1 від 18.03.2021 р. та № 2 від 01.09.2021 р. до Договору про закупівлю № 18 від 10.02.2021 р. та стягнення 90 263,00 грн надмірно сплачених коштів згідно з вказаним Договором.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 20.02.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження.
Також вказаною ухвалою призначено підготовче засідання на 20.03.2025 р.
20.03.2025 р. судом було оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 22.04.2025 р.
У зв`язку з тим, що у Полтавській області була оголошена повітряна тривога, через загрозу безпеці учасників справи та працівників суду підготовче засідання у справі не відбулось.
Ухвалою від 22.04.2025 р. було продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче засідання у справі на 07.05.2025 р.
Ухвалою суду від 07.05.2025 р. було зупинено провадження у справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24 та оприлюднення повного тексту постанови.
20.01.2026 року судом було поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 19.02.2026 р.
У зв`язку з перебуванням судді Мацко О.С. на лікарняному, засідання суду в цей день не відбулося.
Ухвалою від 24.02.2026 р. було призначено підготовче судове засідання у справі на 17.03.2026 р.
17.03.2026 р. суд закрив підготовче провадження у даній справі та призначив справу до розгляду по суті на 21.04.2026 р.
21.04.2026 р. було розпочато розгляд справи по суті та оголошено протокольну ухвалу про перерву до 28.04.2026 р.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Водночас, суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Під час розгляду справи по суті суд дослідив усі письмові докази, що містяться в матеріалах справи. 28.04.2026 р. судом проголошено скорочене рішення у даній справі, повідомлено порядок та строк його оскарження та час складання повного тексту рішення.

Аргументи учасників справи:
У позовній заяві прокурор зазначає, що Відділом освіти Глобинської міської ради було проведено відкриті торги щодо закупівлі товару за кодом ДК 021:2015:09130000-9: Нафта і дистиляти (бензин моторний марки А-92 в обсязі 21 444 л, бензин моторний марки А-95 в обсязі 3 000 л, дизельне паливо в обсязі 16 576 л). За результатами проведення відкритих торгів переможцем визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Автотранс-Ойл», з яким укладено Договір про закупівлю № 18 від 10.02.2021 р. Предметом даного договору є товар за кодом ДК 021:2015:09130000-9 - Нафта і дистиляти (бензин моторний марки А-92 в обсязі 21 444 л, бензин моторний марки А-95 в обсязі 3 000 л, дизельне паливо в обсязі 16 576 л). Згідно з п. 1.2 Договору ціна бензину моторного марки А-92 становить 24,00 грн ПДВ за літр, бензину моторного марки А-95 - 25,00 грн за літр, дизельного палива - 24,48 грн за літр.
Прокурор зазначає, що в подальшому між сторонами в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» було укладено додаткові угоди, в результаті чого ціна товару фактично збільшилась на більше, ніж 10 % від початкової ціни одиниці товару.
На думку прокурора, жодного належного обґрунтування та документального підтвердження факту підвищення (коливання) ціни за період дії договору ТОВ «Торговий Дім «Автотранс-Ойл» не надало, а встановлене законом обмеження у 10 % від початкової ціни одиниці товару має застосовуватись як максимальний ліміт щодо зміни ціни, а тому укладання додаткових угод № 1 від 18.03.2021 р. та № 2 від 01.09.2021 р. до Договору про закупівлю № 18 від 10.02.2021 р., якими збільшено ціну бензину та дизельного палива, є безпідставним, та з урахуванням вимог чинного законодавства вказані додаткові угоди підлягають визнанню недійсними.
Разом з тим, прокурор зазначив, що, оскільки додаткові угоди підлягають визнанню недійсними, то розрахунок за поставлений товар повинен здійснюватися за ціною, вказаною в Договорі № 18 від 10.02.2021 р., відповідно, грошові кошти у розмірі 90 263,00 грн (переплата) підлягають стягненню з ТОВ «Торговий Дім «Автотранс-Ойл» на користь відділу освіти Глобинської міської ради.
Відповідач у відзиві від 06.03.2025 р. (вх. № 3126 від 06.03.2025 р.) заперечував проти позовних вимог Керівника Полтавської окружної прокуратури у справі, стверджуючи про те, що позивачем та відповідачем під час підписання додаткових угод було дотримано всіх вимог чинного законодавства, а саме: підписання їх сторонами свідчило про досягнуту згоду між ними, порядок внесення такого роду змін до договору визначений самим Договором (п. 3.4, 6.3.3 та 11.4 Договору), підставою збільшення стало значне коливання цін на ринку нафтопродуктів, що було підтверджено відповідачем, зміна ціни за одиницю Товару була збільшена в межах 10%.
З посиланням на вищевикладене відповідач зазначав, що прокурором не доведено існування обставин, що підтверджують правомірність його вимог щодо порушення Відповідачем ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» при укладенні додаткових угод № 1 від 18.03.2021 р. та № 2 від 01.09.2021 р. до Договору № 18 від 10.02.2021 р. та, як наслідок, підстав для визнання недійсними цих угод та стягнення безпідставно сплачених грошових коштів.
У відповіді на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Автотранс-Ойл», направленій до суду 21.03.2025 р. (вх. № 3155), прокурор наголошував на тому, що додаткові угоди № 1 та № 2 до Договору № 18 від 10.02.2021 р. суперечать нормам Цивільного кодексу України та Закону України «Про публічні закупівлі», а тому підлягають визнанню недійсними.
Інших заяв по суті спору до суду не надходило.

Виклад обставин справи, встановлених судом:
Частинами 1, 3 та 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» закріплено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.
Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Відповідно до ч. 3, 5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (ч. 1 ст. 10 Закону).
Також згідно з ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.
Статтею 32 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» також визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, молодіжними центрами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення.
Відповідно до ст. 89 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад, зокрема, належать видатки на освіту.
Предметом позову в даній справі є визнання недійсними додаткових угод № 1 від 18.03.2021 р. та № 2 від 01.09.2021 р. до Договору про закупівлю № 18 від 10.02.2021 р., укладеного між Відділом освіти Глобинської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Автотранс-Ойл», та стягнення з відповідача 90 263,00 грн надмірно сплачених коштів згідно з вказаним договором.
Згідно з Положенням про Відділ освіти Глобинської міської ради останній є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки.
Відділ освіти Новосанжарської Глобинської міської ради є головним розпорядником бюджетних коштів.
З огляду на викладене, Керівником Глобинської окружної прокуратури Полтавської області у позовній заяві правильно зазначено орган, уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, а саме - Відділ освіти Глобинської міської ради.
При цьому прокуратурою вказано на те, що Відділом освіти Глобинської міської ради до теперішнього часу не вжито жодних заходів по зверненню до суду з вимогами про визнання недійсними додаткових угод № 1 від 18.03.2021 р. та № 2 від 01.09.2021 р. до Договору про закупівлю № 18 від 10.02.2021 р., укладеного між Відділом освіти Глобинської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Автотранс-Ойл», та стягнення з відповідача 90 263,00 грн надмірно сплачених коштів згідно з вказаним договором.
Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Глобинською окружною прокуратурою Полтавської області попередньо повідомлено Відділ освіти Глобинської міської ради про звернення до суду з позовною заявою про визнання недійсними додаткових угод № 1 від 18.03.2021 р. та № 2 від 01.09.2021 р. до Договору про закупівлю № 18 від 10.02.2021 р. та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Автотранс-Ойл» 90 263,00 грн надмірно сплачених коштів згідно з вказаним договором (лист № 50-445ВИХ-25 від 29.01.2025 р., а. с. 121).
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
В кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає, з посиланням на законодавство, підстави подання позову, вказує в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Обґрунтовуючи позов, прокурор посилається на те, що вчинення незаконних правочинів і, як наслідок, проведення бюджетного фінансування з порушенням законодавчо встановленого порядку є порушенням економічних інтересів держави.
Враховуючи викладене, прокурором у позові належним чином обґрунтовано порушення зазначених інтересів держави та підстави представництва останніх у суді, з урахуванням чого судом позовну заяву прокурора прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
10.02.2021 року за результатами проведення процедури закупівлі UA-2021-01-12-001406-а між Відділом освіти Глобинської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Автотранс-Ойл» було укладено Договір про закупівлю № 18 (а. с. 26-30).
Відповідно до п. 1.1 вказаного Договору Постачальник (ТОВ «ТД «Автотранс-Ойл») зобов`язувався передати Замовнику (Відділ освіти Глобинської міської ради) у власність протягом 2021 року предмет закупівлі: ДК 021:2015, код 09130000-9 - Нафта і дистиляти (бензин моторний марки А-92, бензин моторний марки А-95, дизельне паливо), а Замовник зобов`язувався сплатити і прийняти вказаний Товар.
Згідно з п. 3.1 Договору вартість ціна цього Договору становить 995 436,48 грн, у т. ч. ПДВ 165 906,08 грн.
Також пунктом 1.2 Договору встановлено кількість, асортимент та вартість товарів, що підлягають поставці у відповідності до конкурсної пропозиції учасника-переможця закупівлі:
1. Бензин моторний марки А-92, кількість - 21 444 л, ціна за літр - 24,00 грн з ПДВ, всього вартість - 514 656,00 грн;
2. Бензин моторний марки А-95, кількість - 3 000 л, ціна за літр - 25,00 грн з ПДВ, всього вартість - 75 000,00 грн;
3. Дизельне паливо, кількість - 16 576 л, ціна за літр - 24,48 грн з ПДВ, всього вартість - 405 780,48 грн.
У подальшому сторони уклали додаткові угоди до вказаного Договору, якими збільшили ціну на товар, зокрема:
Додатковою угодою № 1 від 18.03.2021 р. (а. с. 38) встановлено наступні кількість, асортимент та вартість товарів, що підлягають поставці:
1. Бензин моторний марки А-92, кількість - 1 000 л, ціна за літр - 24,00 грн з ПДВ, всього вартість - 24 000,00 грн; Бензин моторний марки А-92, кількість - 18 584,455 л, ціна за літр - 26,40 грн з ПДВ, всього вартість - 24 000,00 грн;
2. Бензин моторний марки А-95, кількість - 600 л, ціна за літр - 25,00 грн з ПДВ, всього вартість - 15 000,00 грн; Бензин моторний марки А-95, кількість - 2 182,611 л, ціна за літр - 27,49 грн з ПДВ, всього вартість - 59 999,98 грн;
3. Дизельне паливо, кількість - 6 000 л, ціна за літр - 24,48 грн з ПДВ, всього вартість - 146 880,00 грн; Дизельне паливо, кількість - 9 617,403 л, ціна за літр - 26,92 грн з ПДВ, всього вартість - 258 900,49 грн.
Угоду укладено з посиланням на п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та на підставі цінової довідки Полтавської торгово-промислової палати № 24.14-05/177 від 16.03.2021 р. (а. с. 40), у якій зазначені середньоринкові (домінуючі) ціни на бензин моторний марки А-92, бензин моторний марки А-95 та дизельне паливо, а також відсоток зростання середніх цін у порівнянні цін станом на 28.01.2021 р. та 15.03.2021 р. на внутрішньому ринку Полтавської області. Вказана довідка надіслана на адресу Відділу освіти Глобинської міської ради листом ТОВ «ТД «Автотранс-Ойл» № 6142-К від 16.03.2021 р. (а. с. 39).
Додатковою угодою № 2 від 01.09.2021 р. (а. с. 41) встановлено наступні кількість, асортимент та вартість товарів, що підлягають поставці:
1. Бензин моторний марки А-92, кількість - 1 000 л, ціна за літр - 24,00 грн з ПДВ, всього вартість - 24 000,00 грн; Бензин моторний марки А-92, кількість - 7 500 л, ціна за літр - 26,40 грн з ПДВ, всього вартість - 198 000,00 грн; Бензин моторний марки А-92, кількість - 10 452 л, ціна за літр - 28,00 грн з ПДВ, всього вартість - 292 656,00 грн;
2. Бензин моторний марки А-95, кількість - 600 л, ціна за літр - 25,00 грн з ПДВ, всього вартість - 15 000,00 грн; Бензин моторний марки А-95, кількість - 900 л, ціна за літр - 27,49 грн з ПДВ, всього вартість - 24741,00 грн; Бензин моторний марки А-95, кількість - 900 л, ціна за літр - 28,99 грн з ПДВ, всього вартість - 35 259,00 грн
3. Дизельне паливо, кількість - 6 000 л, ціна за літр - 24,48 грн з ПДВ, всього вартість - 146 880,00 грн; Дизельне паливо, кількість - 9 617,403 л, ціна за літр - 26,92 грн з ПДВ, всього вартість - 258 900,48 грн.
Угоду укладено з посиланням на п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та на підставі цінової довідки Полтавської торгово-промислової палати № 24.14-05/514 від 01.09.2021 р. (а. с. 43), у якій зазначені середньоринкові (домінуючі) ціни на бензин моторний марки А-92 та бензин моторний марки А-95, а також відсоток зростання середніх цін у порівнянні цін станом на 18.03.2021 р. та 31.08.2021 р. на внутрішньому ринку Полтавської області. Вказана довідка надіслана на адресу Відділу освіти Глобинської міської ради листом ТОВ «ТД «Автотранс-Ойл» № 7552-К від 31.08.2021 р. (а. с. 42).
На виконання умов Договору № 18 від 10.02.2021 р. ТОВ «Торговий Дім «Автотранс-Ойл» поставило Відділу освіти Глобинської міської ради в період з лютого по листопад 2021 року товари (бензин А-92 в обсязі 22 250 л, бензин А-95 в обсязі 3 100 л та дизельне паливо в обсязі 15 600 л) на загальну суму 994 441,00 грн, що підтверджується видатковими накладними, підписаними сторонами а саме:
- видаткова накладна № 0000-021687 від 10.02.2021 р. (а. с. 45); поставлений обсяг товарів: бензин А-92 - 1 000 л на суму 20 000,00 грн без ПДВ, бензин А-95 - 600 л на суму 12 500,00 грн без ПДВ, дизельне паливо - 6 000,00 л на суму 122 400,00 грн без ПДВ; всього вартість товарів - 185 880,00 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № 0000-046840 від 18.03.2021 р. (а. с. 49); поставлений обсяг товарів: бензин А-92 - 1 000 л на суму 22 000,00 грн без ПДВ, бензин А-95 - 300 л на суму 6 872,50 грн без ПДВ, дизельне паливо - 3 000,00 л на суму 67 300,00 грн без ПДВ; всього вартість товарів - 115 407,00 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № 0000-Б02673 від 02.04.2021 р. (а. с. 52); поставлений обсяг товарів: бензин А-92 - 3 000 л на суму 66 000,00 грн без ПДВ, бензин А-95 - 200 л на суму 4 581,67 грн без ПДВ, дизельне паливо - 3 000,00 л на суму 67 300,00 грн без ПДВ; всього вартість товарів - 165 458,00 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № 0000-Б34618 від 09.06.2021 р. (а. с. 55); поставлений обсяг товарів: бензин А-92 - 2 000 л на суму 44 000,00 грн без ПДВ, дизельне паливо - 3 600,00 л на суму 80 760,00 грн без ПДВ; всього вартість товарів - 149 712,00 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № 0000-Б19116 від 11.05.2021 р. (а. с. 58); поставлений обсяг товарів: бензин А-92 - 1 500 л на суму 33 000,00 грн без ПДВ; всього вартість товарів - 39 600,00 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № 0000-Г18800 від 06.10.2021 р. (а. с. 68); поставлений обсяг товарів: бензин А-92 - 3 300 л на суму 77 000,00 грн без ПДВ, бензин А-95 - 800,00 л на суму 19 326,67 грн без ПДВ; всього вартість товарів - 115 592,00 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № 0000-В71978 від 01.09.2021 р. (а. с. 64); поставлений обсяг товарів: бензин А-92 - 4 000 л на суму 93 333,33 грн без ПДВ, бензин А-95 - 400,00 л на суму 9 663,33 грн без ПДВ; всього вартість товарів - 123 596,00 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № 0000-Г18800 від 06.10.2021 р. (а. с. 68); поставлений обсяг товарів: бензин А-92 - 3 300 л на суму 77 000,00 грн без ПДВ, бензин А-95 - 800,00 л на суму 19 326,67 грн без ПДВ; всього вартість товарів - 115 592,00 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № 0000-Г43742 від 02.11.2021 р. (а. с. 72); поставлений обсяг товарів: бензин А-92 - 3 150 л на суму 73 500,00 грн без ПДВ; всього вартість товарів - 88 200,00 грн з ПДВ.
Відповідно до платіжних доручень № 21 від 16.02.2021 р., № 1 від 16.02.2021 р., № 11 від 16.02.2021 р., № 53 від 24.03.2021 р., № 2 від 24.03.2021 р., № 82 від 12.04.2021 р., № 3 від 12.04.2021 р., № 113 від 14.05.2021 р., № 356 від 14.05.2021 р., № 194 від 14.05.2021 р., № 5 від 17.06.2021 р., № 139 від 17.06.2021 р., № 101 від 13.07.2021 р., № 7 від 03.09.2021 р., № 138 від 03.09.2021 р., № 203 від 03.09.2021 р., № 251 від 12.10.2021 р., № 174 від 12.10.2021 р., № 9 від 12.10.2021 р. та № 11 від 04.11.2021 р. (а. с. 46-48, 50, 51, 53, 54, 56, 57, 59-61, 63, 65-67, 69-71, 73) Відділ освіти Глобинської міської ради перерахував ТОВ «Торговий Дім «Автотранс-Ойл» кошти за пальне на суму 994 441,00 грн.
Прокурор стверджує, що додаткові угоди № 1 від 18.03.2021 р. та № 2 від 01.09.2021 р. до Договору про закупівлю № 18 від 10.02.2021 р. було укладено з порушенням п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», з огляду на що звернувся до суду з даним позовом про визнання недійсними вказаних додаткових угод та стягнення з ТОВ «Торговий Дім «Автотранс-Ойл» на користь Відділу освіти Глобинської міської ради надмірно сплачених грошових коштів в сумі 453 909,22 грн.
Перелік доказів, якими прокурор обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: Договір про закупівлю № 18 від 10.02.2021 р., додаткові угоди № 1 від 18.03.2021 р. та № 2 від 01.09.2021 р. до вказаного договору, цінові довідки Полтавської торгово-промислової палати № 24.14-05/177 від 16.03.2021 р. та № 24.14-05/514 від 01.09.2021 р., видаткові накладні за період з лютого по листопад 2021 року, платіжні доручення № 21 від 16.02.2021 р., № 1 від 16.02.2021 р., № 11 від 16.02.2021 р., № 53 від 24.03.2021 р., № 2 від 24.03.2021 р., № 82 від 12.04.2021 р., № 3 від 12.04.2021 р., № 113 від 14.05.2021 р., № 356 від 14.05.2021 р., № 194 від 14.05.2021 р., № 5 від 17.06.2021 р., № 139 від 17.06.2021 р., № 101 від 13.07.2021 р., № 7 від 03.09.2021 р., № 138 від 03.09.2021 р., № 203 від 03.09.2021 р., № 251 від 12.10.2021 р., № 174 від 12.10.2021 р., № 9 від 12.10.2021 р. та № 11 від 04.11.2021 р. та ін.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:
Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).
Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір поставки.
Ст. 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом України «Про публічні закупівлі» № 922-VIII.
За змістом статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі», договір про закупівлю - господарський договір., що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі / спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.
Ч. 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (у редакції Закону № 114-ІХ, чинній на момент укладення додаткової угоди № 1 від 18.03.2021 р. до Договору про закупівлю № 18 від 10.02.2021 р.) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку в разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
Законом № 1530-ІХ внесено зміни до Закону № 922-VIII та викладено пункт 2 частини п`ятої статті 41 цього Закону в такій редакції (чинній на момент укладення додаткової угоди № 2 від 01.09.2021 р. до Договору про закупівлю № 18 від 10.02.2021 р.): «Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії».
У постанові від 21.11.2025 р. у справі № 920/19/24 Великою Палатою Верховного Суду роз`яснено, що внесеними Законом № 1530-IX змінами у першому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII слова «підписання договору про закупівлю» замінені словами «підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару», а друге речення після слів «дизельного пального» доповнено словом «природного». Ці зміни полягали, зокрема, у корегуванні обмеження щодо мінімального 90-денного строку змін до ціни за одиницю товару після підписання договору про закупівлю. Водночас порогове значення у 10 % залишилося незмінним і застосовується й надалі.
Так, на відміну від норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII у редакції Закону № 114-ІХ, який урегульовував можливість збільшення ціни за одиницю товару не частіше ніж один раз на 90 днів лише з моменту підписання договору про закупівлю, положеннями цього пункту в редакції Закону № 1530-IX визначено, що строк зміни умов договору може відраховуватись як з моменту підписання договору, так і з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Тобто редакцією цієї норми законодавець передбачив лише можливість внесення зміни до ціни договору неодноразово: вперше - один раз у перші 90 днів з дня підписання договору; другий і подальші рази - один раз на 90 днів, які починаються з моменту останньої зміни ціни.
Іншими словами, зміни та доповнення до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, внесені Законом № 1530-IX, стосуються лише встановлення альтернативного варіанта визначення моменту початку обчислення строку для зміни ціни за одиницю товару - 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю або 90 днів з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару.
Проте пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII як у редакції, викладеній Законом №114-ІХ, так і в редакції, викладеній Законом № 1530-ХІ, однаково передбачено, що такі обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовуються у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
При цьому згідно з положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII зміна ціни в договорі закупівлі допускається лише за умови, що збільшення ціни буде пропорційним збільшенню ціни цього товару на ринку в разі коливання його ціни на ринку.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 р. у справі № 920/19/24 також встановила, що як коливання ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.
Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, - як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.
Законом № 922-VIII не передбачено форму / вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим.
Під час визначення щодо доказів на підтвердження коливання ціни товару на ринку слід виходити як з аналізу норм чинного законодавства щодо повноважень та функцій суб`єктів надання такої інформації (наприклад, до цих суб`єктів можна віднести, Державну службу статистики України, на яку постановою КМУ від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» покладено функцію з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку; державне підприємство «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків», яке на замовлення суб`єкта господарювання виконує цінові / товарні експертизи, зокрема, щодо відповідності ціни договору наявній кон`юнктурі певного ринку товарів; ТПП України, яка у межах власних повноважень надає послуги щодо цінової інформації, тощо), так і положень щодо доказів, які закріплені у главі 5 розділу І ГПК України.
Таким чином, з-поміж іншого, довідки, експертні висновки ТПП України, тощо можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку. Втім судам у порядку статті 86 ГПК України слід їх досліджувати та оцінювати за критеріями належності, допустимості, достовірності, вірогідності з точку зору саме факту коливання ціни на товар (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2023 року у справі № 926/3244/22).
Станом на момент підписання Договору про закупівлю № 18 від 10.02.2021 р. сторони погодили всі істотні умови - предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог Цивільного кодексу України та Закону України «Про публічні закупівлі».
Пунктом 1.2 Договору встановлено кількість, асортимент та вартість товарів, що підлягають поставці у відповідності до конкурсної пропозиції учасника-переможця закупівлі:
1. Бензин моторний марки А-92, кількість - 21 444 л, ціна за літр - 24,00 грн з ПДВ, всього вартість - 514 656,00 грн;
2. Бензин моторний марки А-95, кількість - 3 000 л, ціна за літр - 25,00 грн з ПДВ, всього вартість - 75 000,00 грн;
3. Дизельне паливо, кількість - 16 576 л, ціна за літр - 24,48 грн з ПДВ, всього вартість - 405 780,48 грн.
Необхідність укладення додаткових угод до договору Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Автотранс-Ойл» обґрунтовувалась збільшенням ціни товару.
На підтвердження підстав для укладення додаткових угод № 1 від 18.03.2021 р. та № 2 від 01.09.2021 р. до Договору про закупівлю № 18 від 10.02.2021 р. та збільшення ціни за одиницю товару відповідач посилався на цінові довідки Полтавської торгово-промислової палати № 24.14-05/177 від 16.03.2021 р. та № 24.14-05/514 від 01.09.2021 р.
Судом береться до уваги, що коливання ціни товару на ринку передбачає динаміку ціни товару у бік збільшення за період з моменту укладення договору та до моменту виникнення необхідності у внесенні відповідних змін, зумовлених таким коливанням. Тобто, повинно бути доведено наявність коливання ціни у бік підвищення на ринку за період з дати укладення основного договору до дати укладення додаткових угод.
Суд вважає, що довідка Полтавської ТПП № 24.14-05/177 від 16.03.2021 р., на яку відповідач посилався як на підставу для укладення додаткової угоди № 1 від 18.03.2021 р. до Договору про закупівлю № 18 від 10.02.2021 р., не може бути достатньою підставою для збільшення ціни, оскільки не містить відомостей щодо динаміки ціни на предмет закупівлі в проміжок часу з моменту укладення Договору № 18 від 10.02.2021 р. до моменту укладення додаткової угоди № 1 від 18.03.2021 р., у зв`язку з чим не містить належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», відповідно вказана інформація не може підтверджувати коливання ціни на товар.
Аналогічних висновків щодо неправомірності використання для змін істотних умов договору закупівлі довідок із відсутністю відомостей щодо динаміки ціни на предмет закупівлі, відсутністю аналізу вартості товару на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами дати укладання договору дійшов Верховний Суд у постановах від 15.06.2022 р. у справі № 924/674/21, від 22.06.2022 р. у справі № 917/1062/21 та від 21.11.2025 р. у справі № 920/19/24.
Натомість довідка Полтавської ТПП № 24.14-05/514 від 01.09.2021 р., на яку відповідач посилався як на підставу для укладення додаткової угоди № 2 від 01.09.2021 р. до Договору про закупівлю № 18 від 10.02.2021 р., містить відомості щодо динаміки ціни на предмет закупівлі в проміжок часу з моменту укладення додаткової угоди № 1 (18.03.2021 р.) до моменту укладення додаткової угоди № 2 (01.09.2021 р.).
Однак, Закон України «Про публічні закупівлі» встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених частиною 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», зокрема, за пунктом 2 частини 5 наведеної норми - збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.
Абзацом 2 частини 3 статті 6 ЦК України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
У п. 90 постанови Великої Палати Верховного суду від 24.01.2024 року у справі № 922/2321/22 викладено правову позицію, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
Також Великою Палатою Верховного суду у постанові від 21.11.2025 р. у справі № 920/19/24 зроблено висновок про те, що норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII визначають правила внесення змін до договору про закупівлю без проведення нової процедури закупівлі, зокрема, надаючи можливість внесення цих змін у разі збільшення ціни товару, однак за умови, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору не повинне перевищувати нормативно визначеного граничного (порогового) відсоткового значення суми, визначеної в договорі про закупівлю, а не застосовуватися щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Такі послідовні зміни не повинні спрямовуватися на ухиляння від виконання положень цієї норми Закону № 922-VIII.
Інший підхід до розуміння положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, який передбачає щоразу з кожним внесення змін можливість збільшення ціни договору до 10 %, тобто можливість необмеженого збільшення ціни (понад 10 % ціни договору закупівлі) при незмінному загальному розмірі суми закупівлі, може призвести до нівелювання мети законодавчого регулювання процедур закупівлі, адже відкриває шлях до маніпулювання учасниками загальною вартістю пропозицій, внаслідок чого відкривається можливість під час процедури усунути конкурентів, запропонувавши найнижчу ціну, та після укладення договору підвищити ціну до рівня економічно обґрунтованої.
Укладення додаткових угод до договору про закупівлю щодо зміни ціни на товар із урахуванням подібного підходу спотворюватиме результати торгів та зводитиме нанівець економію, яку було отримано під час підписання договору, та, як наслідок, робитиме результат закупівлі невизначеним й зумовлюватиме неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 5 Закону № 922-VIII.
Окрім того, збільшення ціни може призвести до того, що кількість товарів настільки зменшиться, що виконання договору закупівлі в такому обсязі не відповідатиме господарській меті укладення замовником договору закупівлі.
До того ж застосування підходу, який передбачає можливість збільшувати ціну за одиницю товару більше ніж на 10 % пропорційно збільшенню ціни товару на ринку, у разі коливання ціни цього товару, спотворюватиме принцип добросовісної конкуренції серед учасників.
З урахуванням наведеного вище аналізу нормативного припису пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, беручи до уваги усталену та послідовну судову практику, Велика Палата Верховного Суду вважає, що зміна тлумачення зазначеної норми та запровадження протилежного підходу щодо можливості неодноразового збільшення ціни товару на 10 % при кожному внесенні змін до договору про закупівлю більше нагадує власне зміну цієї норми та, як наслідок, порушуватиме принцип правової визначеності.
У додатковій угоді № 2 від 01.09.2021 р. до Договору про закупівлю № 18 від 10.02.2021 р. було встановлено наступні кількість, асортимент та вартість товарів, що підлягають поставці:
1. Бензин моторний марки А-92, кількість - 1 000 л, ціна за літр - 24,00 грн з ПДВ, всього вартість - 24 000,00 грн; Бензин моторний марки А-92, кількість - 7 500 л, ціна за літр - 26,40 грн з ПДВ, всього вартість - 198 000,00 грн; Бензин моторний марки А-92, кількість - 10 452 л, ціна за літр - 28,00 грн з ПДВ, всього вартість - 292 656,00 грн;
2. Бензин моторний марки А-95, кількість - 600 л, ціна за літр - 25,00 грн з ПДВ, всього вартість - 15 000,00 грн; Бензин моторний марки А-95, кількість - 900 л, ціна за літр - 27,49 грн з ПДВ, всього вартість - 24741,00 грн; Бензин моторний марки А-95, кількість - 900 л, ціна за літр - 28,99 грн з ПДВ, всього вартість - 35 259,00 грн
3. Дизельне паливо, кількість - 6 000 л, ціна за літр - 24,48 грн з ПДВ, всього вартість - 146 880,00 грн; Дизельне паливо, кількість - 9 617,403 л, ціна за літр - 26,92 грн з ПДВ, всього вартість - 258 900,48 грн.
При цьому, як зазначено вище, додаткова угода № 1 від 18.03.2021 р. до Договору про закупівлю № 18 від 10.02.2021 р. є такою, що суперечить вимогам Закону України «Про публічні закупівлі» та підлягає визнанню недійсною. Відтак, відсоток збільшення ціни на товари згідно з додатковою угодою № 2 від 01.09.2021 р. має розраховуватись шляхом порівняння цін, зазначених у вказаній додатковій угоді, та у первинній редакції Договору № 18 від 10.02.2021 р.
Здійснивши вказаний розрахунок, суд встановив, що ціна на Бензин моторний марки А-92 у порівнянні з ціною, зазначеною у первинній редакції Договору № 18 від 10.02.2021 р. у відсотковому значенні збільшилась на більше, ніж 16,66 %, а ціна на Бензин моторний марки А-95 - на 15,96 %.
За таких обставин, збільшення ціни на товари у додатковій угоді № 2 від 01.09.2021 р. по відношенню до погодженої у Договорі про закупівлю № 22010633 від 07.02.2022 р. ціни здійснено з порушенням ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», зокрема п. 2 ч. 5 ст. 41 цього Закону, яким встановлена не лише вимога пропорційного збільшення ціни за одиницю товару по відношенню до збільшення ціни товару на ринку, а й 10-відсоткове обмеження такого збільшення.
Крім того, при зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну, постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).
Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 11.05.2023 р. у справі № 910/17520/21 та від 21.11.2025 р. у справі № 920/19/24.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про публічні закупівлі», закупівлі здійснюються за такими принципами: 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі / спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.
У постанові Верховного Суду від 12.09.2019 року у справі № 915/1868/18 наголошено, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 5 Закону України «Про публічні закупівлі».
За встановлених судом обставин та наведених вище правових висновків, суд вважає, що додаткові угоди № 1 від 18.03.2021 р. та № 2 від 01.09.2021 р. до Договору про закупівлю № 18 від 10.02.2021 р., укладеного між укладеного між Відділом освіти Глобинської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Автотранс-Ойл», суперечать наведеним вище нормам ЦК України та Закону України «Про публічні закупівлі», а тому позовні вимоги Керівника Глобинської окружної прокуратури Полтавської області про визнання їх недійсними є обґрунтованими.

Прокурором також заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача 90 263,00 грн - суму надміру сплачених постачальнику коштів, з урахуванням недійсності додаткових угод.
Вирішуючи позов у цій частині вимог, суд приймає до уваги, що згідно з приписами ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Автотранс-Ойл» було поставлено Відділу освіти Глобинської міської ради товари (бензин А-92 в обсязі 22 250 л, бензин А-95 в обсязі 3 100 л та дизельне паливо в обсязі 15 600 л) на загальну суму 994 441,00 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи видатковими накладними. Зазначена вартість товарів була сплачена Відділом освіти Глобинської міської ради.
Відповідно до умов укладеного договору позивач повинен був сплатити за поставлений обсяг товарів кошти в розмірі 904 178,00 грн.
Оскільки оспорювані додаткові угоди є недійсними та не породжують правових наслідків, правовідносини між сторонами мали регулюватись Договором № 18 від 10.02.2021 р. Внаслідок виконання позивачем своїх зобов`язань фінансового характеру за оспорюваними угодами відповідачем було безпідставно отримано грошові кошти на загальну суму 90 263,00 грн, які останній зобов`язаний повернути Відділу освіти Глобинської міської ради в силу приписів статей 216, 1212 ЦК України, оскільки підстава їх набуття відпала.

Положеннями статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно зі ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 р. у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 р. у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 р. у справі № 917/2101/17 та аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 р. у справі № 129/1033/13-ц.
Такий підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».
Відповідно до частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Керівника Глобинської окружної прокуратури Полтавської області про визнання недійсними додаткових угод № 1 від 18.03.2021 р. та № 2 від 01.09.2021 р. до Договору про закупівлю № 18 від 10.02.2021 р. та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Автотранс-Ойл» на користь Відділу освіти Глобинської міської ради 90 263,00 грн надмірно сплачених коштів згідно з вказаним договором.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 9 084,00 грн.
Керуючись ст.ст.129,233-234,238-240 ГПК України, суд.-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 18.03.2021 до договору № 18 від 10.02.2021 про закупівлю палива, укладену між відділом освіти виконавчого комітету Глобинської міської ради та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ АВТОТРАНС-ОЙЛ».
3. Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 01.09.2021 до договору № 18 від 10.02.2021 про закупівлю палива, укладену між відділом освіти виконавчого комітету Глобинської міської ради та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ АВТОТРАНС-ОЙЛ».
4. Стягнути з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ АВТОТРАНС-ОЙЛ» (ЄДРПОУ 36324681, вулиця Кагамлика, 35, місто Полтава, 36008) на користь відділу освіти Глобинської міської ради (ЄДРПОУ 40448087, туп. Лікарняний, 1 а, місто Глобине, Кременчуцький район, 39000) надмірно сплачені грошові кошти в сумі 90 263, 00 грн.
5. Стягнути з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ АВТОТРАНС-ОЙЛ» (ЄДРПОУ 36324681, вулиця Кагамлика, 35, місто Полтава, 36008) на користь Полтавської обласної прокуратури (м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, 7, ЄДРПОУ 029100600) 9 084,00 грн. судового збору.
6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України. 

Повне рішення складено 11.05.2026 р.

Суддя О.С. Мацко