Справа № 214/4315/26
3/214/1111/26
П О С Т А Н О В А
Іменем України
02 червня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку ПП у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянство – України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.173-2, ч.3 ст.173-8 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

07.04.2026 о 19:00 год. ОСОБА_2 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство у відношенні своєї матері ОСОБА_3 , а саме: висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував, штовхав, внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої. Правопорушення вчинено повторно протягом року.
Крім того, 08.04.2026 приблизно о 11:30 год. ОСОБА_2 , протягом строку дії термінового заборонного припису, винесеного відносно нього серії ЕТ №107124 від 07.04.2026, перебував за місцем проживання потерпілої ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив заходи, застосовані відносно нього, а саме: заборону на вхід та перебування за місцем проживання постраждалої особи.
Окрім того, 08.04.2026 приблизно о 11:30 год. ОСОБА_2 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство у відношенні своєї матері ОСОБА_3 , а саме: висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Правопорушення вчинено повторно протягом року.
ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. 
Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава – учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких – не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.
Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності задля ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 на підставі наявних доказів.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, яка підтверджується письмовими доказами, а саме:
-протоколами про адміністративні правопорушення серій: ВАД №846881 від 07.04.2026, ВАД №413652 від 08.04.2026 та ВАБ №413651 від 08.04.2026, в яких зазначені обставини вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_3 , що мало місце 07.04.2026 о 19:00 год. та 08.04.2026 о 11:30 год., а також невиконання термінового заборонного припису як особою, стосовно якої він винесений, що мало місце 08.04.2026 приблизно о 11:30 год. за місцем проживання потерпілої ОСОБА_3 ;
-рапортами поліцейських Полку ПП у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, з яких слідує, що 07.04.2026 та 08.04.2026 під час здійснення патрулювання екіпажом Буран-204 вони отримали виклик на службовий планшет «Домашнє насильство» за адресою: АДРЕСА_1 . Прибувши за вказаною адресою вони виявили заявницю ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_2 , який чинив домашнє насильство відносно своєї матері, у тому числі в період дії тимчасового заборонного припису, раніше винесеного відносно нього;
-формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства – рівень високий;
-відеозаписами на диску, на яких зафіксовано обставини, викладені у вищезазначених протоколах про адміністративні правопорушення;
-постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу;
-постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-8 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство – це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство, відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Визначення поняття домашнього насильства також надано і у Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) відповідно до положень якої «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав порушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.
Аналізом вказаних матеріальних норм встановлено, що суб`єктом складу правопорушення за ст.173-2 КУпАП може бути виключно особа, яка є членом сім`ї потерпілого та чи перебувають кривдник і потерпіла особа в будь-яких стосунках між собою. Об`єктивна сторона правопорушення передбачає активну чи пасивну поведінку кривдника, спрямовану на спричинення шкоди потерпілій особі вчиненням насильства (економічного, фізичного, психологічного). Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Диспозицією ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до ч.3 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. 
Відповідно до диспозиції ч.3 ст.173-8 КУпАП встановлена відповідальність за діяння, передбачене частиною другою цієї статті, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є матір`ю та сином, тобто в контексті ч.1 ст.1, ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вони є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, тому відповідно до диспозиції ст.173-2 КУпАП, ОСОБА_2 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.
У п.16 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника – спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства. Припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків, у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи.
Так, з матеріалів справи слідує, що відносно ОСОБА_2 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії ЕТ №107124 від 07.04.2026 терміном на 10 діб, яким останньому заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою – матір`ю ОСОБА_3 , а також заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи.
Однак, порушуючи ч.8 ст.25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» ОСОБА_2 не виконав жодну з вимог припису та контактував з постраждалою особою, перебуваючи за місцем її проживання, що обумовило її чергове звернення до правоохоронних органів з метою отримання захисту.
Виходячи з наведеного, з дотриманням ст.ст.245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративних правопорушень: за ч.3 ст.173-2 КУпАП, за ознаками: повторне протягом року вчинення домашнього насильства, передбаченого ч.1 та ч.2 цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; за ч.3 ст.173-8 КУпАП, за ознаками: діяння, передбачене ч.2 цієї статті, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце тимчасового перебування у разі винесення такого припису.
Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Обираючи вид і міру стягнення, суд, керуючись вимогами ст.ст.33, 36 КУпАП, враховує особу ОСОБА_2 , який ухилився від явки до суду, вважає за необхідне піддати ОСОБА_2 адміністративному стягненню у виді штрафу в максимальному розмірі санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яке відповідно до вимог ст. 23 КУпАП, суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення.
Окрім того, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, з метою припинення вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства в подальшому, зміни його насильницької поведінки, формування нової неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках зі своїми рідними та близькими, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, суд вважає за необхідне одночасно вирішити питання про направлення останнього, в порядку ст.39-1 КУпАП, на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». 
Роз`яснити ОСОБА_2 , що у разі неявки для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин, суб`єкти, які відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. 
Притягнення кривдника до відповідальності за не проходження програми для кривдників, не звільняє його від обов`язку пройти таку програму.
Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст.23-24, 27, 33-35, 36, 40-1, ч.3 ст.173-2, ч.3 ст.173-8, ст.ст.245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.173-2, ч.3 ст.173-8 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:
-за ч.3 ст.173-8 КУпАП – у виді штрафу у розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн. 00 коп. в дохід держави;
-за ч.3 ст.173-2 КУпАП – у виді штрафу у розмірі 80 (вісімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 360 (одна тисяча триста шістдесят) грн. 00 коп. в дохід держави;
У відповідності до ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно визначивши стягнення у виді штрафу у розмірі 80 (вісімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 360 (одна тисяча триста шістдесят) грн. 00 коп. в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Направити ОСОБА_1 на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» із взяттям його на профілактичний облік та проведенням з ним профілактичної роботи строком на 3 (три) місяці.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. Згідно зі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя О.І. Євтушенко