РІШЕННЯ
іменем України
(заочне)
Справа № 684/128/26 
Провадження № 2/684/191/2026

12 травня 2026 року 	селище Стара Синява	

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючої судді Галиш І.Б.
за участі секретаря с/з Гонти Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
в с т а н о в и в :
Представник позивача ТОВ «ФК Єврокредит» за допомогою електронної системи «Електронний суд» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №142-022-850-2-19-Г в розмірі 97121,26 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 05 листопада 2019 року між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний Договір № 142-022-850-2-19-Г (з ануїтетними платежами) приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (індивідуальна частина), який складається з публічної частини договору, яким є Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщений у місці інформування Клієнта та на сайті АТ «Мегабанк»: www.megabank.ua, та індивідуальної частини договору, якою є вказаний Кредитний договір. Вищевказані документи у сукупності складають договірну основу, яка закріплює домовленості Банка і Позичальника щодо регулювання правовідносин, які виникли між ними, і відповідно до приписів ст. 634 ЦК України та умов п. 1.2 Кредитного договору є за своєю суттю договором приєднання, що укладений шляхом прийняття Позичальником пропозиції Банку згідно ст. ст. 641, 644 ЦК України.
Згідно Кредитного договору, підписанням Кредитного договору Позичальник беззастережно та безвідклично підтвердив: прийняття в повному обсязі Публічної пропозиції (оферти) АТ «Мегабанк» на укладання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений у Місці інформування Клієнта та на сайті АТ «Мегабанк»: www.megabank.ua; згоду з умовами Договору, а також положеннями усіх Додатків до Договору, йому зрозумілий їх зміст та він погоджується з ними та зобов`язується їх виконувати; укладання з Банком Договору, який складається з публічної частини договору, яка розміщена у Місці інформування Позичальника та на сайті АТ «Мегабанк» www.megabank.ua, а також отримав один оригінал договору із додатками, тарифи, паспорт споживчого кредиту (п.5.5).
03.09.2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, між АТ «Мегабанк» (Банк) та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» (Новий кредитор) був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги.
Таким чином, новий кредитор ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» набув право вимоги до Боржників за Основними договорами, серед яких і право вимоги до Відповідача – боржника за Кредитним договором № 142-022-850-2-19-Г від 05 листопада 2019 року.
ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» (Первісний кредитор) 27.12.2024 року уклало з ТОВ «ФК Єврокредит» (Новий кредитор) Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги.
Згідно з Розрахунком заборгованості Відповідача – боржника за Кредитним договором № 142-022-850-2-19-Г від 05 листопада 2021 року, сформованої АТ «Мегабанк» станом на 03 вересня 2024 року (дата укладання Договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги) заборгованість Боржника/Відповідача становить: Заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена): 25606,93 грн. заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) 17 562,63 грн., заборгованість по сплаті комісії (в тому числі прострочена) 53951,70 грн., загальна сума заборгованості 97121,26 грн. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», а в подальшому – ТОВ «ФК Єврокредит», права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Мегабанк» станом на день відступлення права вимоги – 03 вересня 2024 року. У свою чергу, ні ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» ні ТОВ «ФК Єврокредит» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови Кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало.
Тому позивач просить позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 142-022-850-2-19-Г в розмірі 97121,26 грн, що складається з: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена): 25606,93 грн; заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) 17562,63 грн, заборгованості по сплаті комісій (в тому числі прострочена) 53951,70 грн та стягнути з відповідача судові витрати, а саме 2662,40 сплаченого судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 11200,00 грн.
Ухвалою суду від 18 березня 2026 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте, направив до суду заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити в його відсутності, не заперечує щодо постановленням заочного рішення у справі.
Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подавала.
Враховуючи вимоги ст.280 ЦПК України, ухвалою суду від 12 травня 2026 року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши подані докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що 05 листопада 2019 року між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний Договір № 142-022-850-2-19-Г (з ануїтетними платежами) приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (індивідуальна частина, який складається з публічної частини договору, яким є Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «Мегабанк»: www.megabank.ua, та індивідуальної частини договору.
У відповідності до розділу 2 Договору (п. 2.1.-2.13.) кредит надається на строк з 05 листопада 2019 року по 04 листопада 2022 року включно в загальному розмірі 28026,91 грн, процентна ставка нараховується на суму заборгованості 15 річних, реальна річна процентна ставка 127,268, загальна вартість кредиту становить 71656,73 грн, винагорода за обслуговування кредиту становить 3,5 % та сплачується щомісячно, розмір щомісячного платежу становить 1958,93 грн.
Відповідно п. 3.1.1., 3.1.2 для обліку кредиту відкрито позичковий рахунок НОМЕР_1 та рахунок нарахований процентів за кредитом НОМЕР_2 .
Дату повернення кредиту встановлено – 04 листопада 2022 року, п. 3.2.1. договору.
Відповідно до п. 4.1. повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно ануїтетними платежами передбаченими договором.
Пунктами 4.3., 4.4. передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом проводиться з 1 по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості. У разі порушення строків сплати платежів та комісійної винагороди понад 90 днів, кредитодавець обліковує заборгованість в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості.
Відповідачем підписано 05 листопада 2019 року заяву-анкету на отримання кредиту а також заяву на видачу готівки в розмірі 28026,91 грн (№219357).
Сторонами обумовлено і погоджено всі умови кредитування підписавши паспорт споживчого кредиту «Споживчий кредит готівкою» та додаток №1 до паспорту споживчого кредиту – графік платежів.
Згідно графіку платежів та таблиці обчислення загальної вартості кредиту загальна сума до сплати з 05 листопада 2019 року до 04 листопада 2022 року становить 71656,73 грн.
03 вересня 2024 року між АТ «Мега Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» укладено договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого, АТ «Мега Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» приймає належні АТ «Мегабанк» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між АТ «Мегабанк» і боржниками.
Відповідно до умов вищезазначеного Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі відступлення права вимоги за цим Договором, ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» заміняє АТ «Мегабанк» у кредитних договорах, що вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог АТ «Мегабанк» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.
Відповідно до витягу з Додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги від 03 вересня 2024 року ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №142-022-850-2-19-Г від 05 листопада 2019 року в сумі: 97121,26 грн.
27 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Єврокредит» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» укладено договір відступлення права вимоги №1/12, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК Єврокредит» за плату, а ТОВ «Єврокредит» приймає належні ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» і боржниками.
Відповідно до витягу з Додатку №1 до договору №1/12 про відступлення прав вимоги від 27 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Єврокредит» набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №142-022-850-2-19-Г від 05 листопада 2019 року в сумі 97121,26 грн.
Згідно довідки АТ «Мегабанк» за кредитним договором №142-022-850-2-19-Г від 05 листопада 2019 року станом на 03 вересня 2024 року (боржник ОСОБА_1 ) заборгованість складає 97121,26 грн та складається з боргу за тілом 25606,93 грн, заборгованість за відсотками 14562,63 грн, комісія 53951,70 грн.
Відповідно до виписок по особовому рахунку (виписка сформована АТ «Мегабанк») з 05 листопада 2019 року по 02 грудня 2022 року та з 03 грудня 2022 року по 03 вересня 2024 року по рахунку № НОМЕР_3 (платник ОСОБА_1 ) боржник користувалася кредитними коштами, здійснювала платежі по рахунку та частково здійснено погашення кредиту.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.
Так, відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.12 ЦПК України).
У відповідності до вимог ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі.
Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.
Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Ч. 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Отже, неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту. Даний висновок суду базується на висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 01 лютого 2018 року у справі №569/8962/16-ц. 
Судом встановлено, що в порушення умов укладеного договору №143-022-850-2-19-Г а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором в установлений строк не виконала ні первісному, ні новому кредитору, внаслідок чого виникла заборгованість за тілом кредиту, комісією та за процентами перед позивачем ТОВ «ФК «Єврокредит», який набув права грошової вимоги за вказаним договором.
З моменту набуття позивачем права вимоги з вказаним договором та станом на час проведення розрахунку заборгованість обліковувалась у розмірі 97121,26 грн, нарахування за відсотками чи штрафними санкціями позивачем не проводились.
Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором №142-022-850-2-19-Г від 05 листопада 2024 року (АТ «Мегабанк») заборгованість за вказаним кредитним договором складає 97121,26 грн, з яких за тілом кредиту 25606,93 грн, відсотками – 17562,63 грн, 53951,70 грн комісія.
Відповідачем не спростовано наявність укладеного кредитного договору, як і не надано доказів погашення кредиту в строки, визначені договором, а тому суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Договором №142-022-850-2-19-Г в розмірі 43169,56 грн, з яких: 25606,93 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 17562,63 грн заборгованість за відсотками.
Щодо стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості зі сплати комісії (в тому числі прострочена) в розмірі 53951,70 грн, суд звертає увагу на наступне.
Пунктом 2.8 кредитного договору № 142-022-850-2-19-Г від 05 листопада 2019 року передбачена комісія за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,50% від суми кредиту, яка сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Суму нарахувань по комісії включено і до графіку платежів.
Проте, у кредитному договорі не зазначений перелік додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредитної заборгованості, що надавалися позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Матеріали справи також не містять доказів, що споживач користувався такими послугами.
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначені Законом України «Про споживче кредитування», який набув чинності 10 червня 2017 року.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, тобто станом на 05 листопада 2019 (день укладення кредитного договору), загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, (день укладення Кредитного договору), до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати в кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Водночас Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Зважаючи на викладене, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладений після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1,2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року в справі №204/224/21 зроблено висновок про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів існування переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1,2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Судом встановлено, що п.2.8 розділу 2 кредитного договору передбачена сплата комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в % від суми кредиту, а саме в розмірі 3,5% щомісячно. При цьому, в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг позикодавця, які пов`язані з отриманням такої комісійної винагороди, за які встановлена щомісячна оплата.
Враховуючи, що позивач, як правонаступник первісного кредитодавця АТ «Мегабанк», не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати комісійну винагороду в розмірі 3,5% від суми кредиту є нікчемними відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 11 та ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Нікчемний правочин (ч. 2 ст. 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення, і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично. Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу, набуття, зміни, встановлення, припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення, навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2023 року у справі №359/12165/14-ц (провадження № 61-13417св21)).
Враховуючи наведені правові висновки, позовна вимога ТОВ «ФК Єврокредит» про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати комісії в розмірі 53951,70 грн є необґрунтованою і в цій частині позов задоволенню не підлягає.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме до стягнення підлягає заборгованість в розмірі 43169,56 грн, з яких: 25606,93 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 17562,63 грн заборгованість за відсотками.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1183,43 грн пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 44,45 %).
Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ч.1 п. 1, ч. 3 ст.133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи та входять до складу судових витрат.
Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу, які складають 11200 грн.
ТОВ "ФК «Єврокредит" укладено договір про надання правничої допомоги №1-07 від 01 липня 2025 року з адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» в особі керуючого партнера Маслюженко Миколи Павловича, замовник уповноважив представляти інтереси довірителя, клієнт замовляє, приймає та оплачує послуги, а виконавець надає правничу допомогу в обсязі та на передбачених умовах.
Згідно з актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги №12070777 від 05 січня 2026 року, сторонами погоджено надання правових послуг по стягненню заборгованості з ОСОБА_1 на загальну суму 11200 грн.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.
При цьому, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
У постанові від 26.06.2024 року у справі № 686/5757/23 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково. 
Згідно з вимогами п. п. 2, 3 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, серед іншого, враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.
Враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, виходячи із умов договору про надання послуг, беручи до уваги складність справи та обсяг виконаних робіт, характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, оцінивши надані докази щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає за необхідне обмежити розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу до 6 000 грн, які підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 76-81,141, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд,
у х в а л и в: 
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія "Єврокредит" (49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пров. Ушинського, 1 офіс 105, код ЄДРПОУ 40932411) заборгованість за кредитним договором №142-022-850-2-19-Г в розмірі 43169,56 грн, яка складається з 25606,93 грн заборгованість за кредитом, 17562,63 грн заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія "Єврокредит" (49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пров. Ушинського, 1 офіс 105, код ЄДРПОУ 40932411) понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 1183,43 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн, а всього 7183,43 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга позивачем на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК "Єврокредит"», адреса: 49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пров. Ушинського, 1 офіс 105, код ЄДРПОУ 40932411. 
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Повне заочне судове рішення складено 12 травня 2026 року.

Головуюча суддя Галиш І.Б.