Єдиний унікальний номер 205/4504/26
Номер провадження2/205/3787/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2026 року Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого судді Курбанової Н. М., 
за участю секретаря судового засідання Коваленко Т. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просили суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання у розмірі від доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, щомісячно, до зміни матеріального та сімейного стану сторін.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що позивач є непрацездатною особою 67 років та є батьком відповідача. Відповідач постійно проживає у будинку, який належить позивачу, але не сплачує комунальні послуги, які становлять 3000,00 грн. Відповідач є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) та має постійний дохід. Позивач є непрацюючим пенсіонером похилого віку, має ряд захворювань. Його дохід складає лише пенсія, яка не дозволяє забезпечити належне лікування, оздоровлення, харчування, проживання. Відповідач є його сином, може надавати допомогу, але ухиляється від свого обов?язку. Враховуючи всі свої витрати та доходи сина, позивач вважає, що син в змозі платити аліменти в розмірі 1/4 частини від доходу щомісячно, для підтримки матеріального стану та належного життя батька. Потреба матеріальної допомоги позивача полягає в тому, що він не має можливості забезпечити своє гідне існування у зв?язку з пенсією у розмірі 10800,00 грн., відсутності інших державних допомог, а також у зв?язку із відсутністю у нього інших джерел існування. Витрати на належне лікування складають 5000,00 грн. щомісяця. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду із даним позовом.
Ухвалою судді від 15 квітня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. 
02 червня 2026 року позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначив, що просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання у розмірі 1/7 частини усіх доходів, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність щомісячно, до зміни матеріального та сімейного стану сторін. 
В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги в останній редакції підтримав та просив суд їх задовольнити, а також суду пояснив, що наразі йому не вистачає пенсії для забезпечення своїх потреб, сплати комунальних платежів та лікування. Він має великі борги, які брав для того, щоб зібрати на амуніцію для відповідача, коли той пішов воювати. Також зазначив, що він має доньку від першого шлюбу, однак з нею не спілкується та навіть не знає де вона. Також має ще одного сина, якого усиновив, однак до нього він вимог про стягнення аліментів не заявляє, оскільки його вижене дружина і він прийде жити до нього і буде на його утриманні. 
Представник відповідача - адвокат Сахончик О. О. в судовому засіданні вимоги позивача у зменшеному розмірі визнала, а також зазначила, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання батька у розмірі 1/7 частини від його доходу, про що також зазначила у відповідній заяві, яка долучена до матеріалів справи. (а.с. 68-69) 
Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, врахувавши нижченаведені фактичні обставини, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 є рідним батьком відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . (а.с. 10)
Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером за віком довічно, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 , яке видано 11.08.2009 (а.с. 9)
Розмір пенсії ОСОБА_1 з надбавками з 01.03.2026 визначено на рівні 10 811,97 грн. щомісячно. (а.с. 21-22)
В матеріалах справи також наявні копії платіжних інструкції щодо сплати позивачем комунальних платежів, копії медичних виписок та електронних рецептів на підтвердження стану здоров`я позивача та необхідності лікування, копії чеків на придбання ліків та інших витрат (а.с. 14-20, 24-34, 36-45, 75-76)
Як видно з тексту розписки від 17.03.2024, копія якої долучена до матеріалів справи, позивач взяв у борг грошові кошти у сумі 150 000 грн., які зобов`язався повернути до 30.03.2026, а у випадку прострочення сплатити суму боргу з урахуванням 15% річних за весь період прострочення. (а.с. 74)
Згідно довідки про грошове забезпечення від 29.12.2025 ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 на посаді начальника зв`язку-начальника групи і його грошове забезпечення за період з січня 2025 року по листопад 2025 року склало 810 635,01 грн., з яких аліменти та інші утримання 212 611,40 грн., фактично виплачено 590 529,59 грн. (а.с. 35) 
Статтею 51 Конституції України визначено обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Відповідно до частини першої статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі.
Положеннями статті 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.
У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України).
З указаного вбачається, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.
Таким чином, при встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі.
При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.
Аналогічні правові висновки висловлено Верховним Судом у постановах від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц, провадження № 61-2386сво19 та від 18 листопада 2020 року у справі № 757/52096/18 провадження №61-9640св20.
Судом встановлено, що позивач є особою похилого віку, є непрацездатним та пенсіонером за віком, отримує пенсію у розмірі 10 800 грн, яка виходячи з його стану здоров`я, умов проживання, не може задовольнити його життєві потреби на належному рівні, а тому має необхідність у матеріальній допомозі, яку відповідач, який є сином позивача, та який є особою молодого віку, працездатним, отримує дохід та має можливість сплачувати аліменти на утримання батька. 
При цьому відповідачем не було надано доказів того, що у нього немає можливості надавати допомогу та судом не встановлено підстав, передбачених положеннями статті 204 СК України, для звільнення відповідача від обов`язку утримувати непрацездатного батька.
На підставі викладеного, з урахуванням майнового стану та стану здоров`я сторін, з огляду на те, що позивач має ще двох повнолітніх дітей, до яких не заявлено вимоги про стягнення аліментів, враховуючи, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини, а також зважаючи на визнання позову відповідачем в останній редакції, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання батька у розмірі 1/7 частини доходу, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 07 квітня 2026 року.
В той же час вимоги позивача в частині стягнення аліментів у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність не підлягають задоволенню, оскільки чинним законодавством не передбачено мінімальний гарантований розмір аліментів на утримання непрацездатних батьків.
Разом з цим, суд зазначає, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 331,20 гривень.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька - задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання у розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця довічно, починаючи стягнення з 07 квітня 2026 року.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 коп.
У частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.
Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя    Курбанова Н. М.