ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2026 р.  Справа № 911/34/26 

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

розглянувши матеріали справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи)

за позовом Першого заступника керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області, м. Буча, Бучанський район, Київська область
в інтересах держави в особі:
1) Державної екологічної інспекції Столичного округу, м. Київ
2) Макарівської селищної ради, селище Макарів, Бучанський район, Київська область
до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» , м. Київ
про стягнення 35 866, 39 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Перший заступник керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області звернувся в Господарський суд Київської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу, Макарівської селищної ради із позовом до ДСГП «Ліси України» про стягнення 35 866, 39 грн шкоди.
Позовні вимоги обґрунтовані прокуратурою в інтересах держави в особі позивачів тим, що на території Макарівського надлісництва (до цього – Макарівське лісництво), що розташоване в адміністративних межах Макарівської об`єднаної територіальної громади (с. Гавронщина) Бучанського району внаслідок протиправної бездіяльності відповідача у вигляді не вчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок невідомими особами були вчинені правопорушення - незаконні порубки лісів в кварталі 39, виділ 14 Макарівського надлісництва (до цього – Макарівське лісництво), що розташоване в адміністративних межах Макарівської об`єднаної територіальної громади (с. Гавронщина) Бучанського району, чим заподіяно шкоду навколишньому природному середовищу.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.01.2026 р. відкрито провадження у справі № 911/34/26 за позовом Першого заступника керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу, Макарівської селищної ради до ДСГП «Ліси України» про стягнення 35 866, 39 грн і визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи), встановлено сторонам строки для подачі відповідних заяв по суті спору.
04.02.2026 р. через систему «Електронний суд» до суду від відповідача надійшов відзив б/н від 04.02.2026 р. на позовну заяву, що був долучений судом до матеріалів справи, в якому він просить суд відмовити прокуратурі у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд –

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів справи, працівниками державної лісової охорони філії «Столичний лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» (до цього – філія «Макарівське лісове господарство» ДП «Ліси України»), 30.08.2023 р. при обстеженні лісових масивів виявлено факт незаконної порубки: 3 дерев породи сосна звичайна у кварталі 39, виділ 14 Макарівського надлісництва (до цього – Макарівське лісництво), що розташоване в адміністративних межах Макарівської об`єднаної територіальної громади (с. Гавронщина) Бучанського району.
30.08.2023 р. провідним інженером лісового господарства філії «Макарівське лісове господарство» ДП «Ліси України» (наразі - філія «Столичний лісовий офіс» ДСГП «Ліси України») ОСОБА_1 , провідним інженером лісового господарства ОСОБА_2 складено акт огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства, зі змісту якого вбачається, що в Макарівському лісництві (наразі – Макарівське над лісництво) кв. 39 вид. 14 було виявлено незаконну порубку 3 дерев породи сосна звичайна, відповідальність за що передбачена ст. 65 КУпАП, ст. 105 ЛКУ, чим заподіяно шкоду лісовому господарству на суму 35 866, 39 грн, що розрахована відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 р. № 665 з урахуванням індексації на 2022 р.  
Макарівське лісництво (наразі – Макарівське надлісництва), що розташоване в адміністративних межах Макарівської об`єднаної територіальної громади (с. Гавронщина) Бучанського району, де виявлено факт незаконної порубки дерев, перебуває в постійному користуванні ДСГП «Ліси України».

Як було зазначено вище, прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах позивачів, просить суд стягнути з відповідача 35 866, 39 грн шкоди, завданої внаслідок незаконної порубки лісу.
З приводу вказаної позовної вимоги прокурора в інтересах позивачів суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Статтею 40 цього ж закону встановлено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог.
Згідно з ст. 9 Лісового кодексу України у комунальній власності перебувають ліси в межах населених пунктів, крім лісів, що перебувають у державній або приватній власності. У комунальній власності можуть перебувати й інші ліси, набуті або віднесені до об`єктів комунальної власності в установленому законом порядку. Право комунальної власності на ліси реалізується територіальними громадами безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування.
Частиною 2 ст. 19 цього ж кодексу, зокрема визначено, що постійні лісокористувачі зобов`язані забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів.
Положеннями ст. 63 цього ж кодексу передбачено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.
Згідно з п. 5 ст. 64 цього ж кодексу підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 86 цього ж кодексу організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб.
Власники лісів і постійні лісокористувачі зобов`язані розробляти та проводити в установлений строк комплекс протипожежних та інших заходів, спрямованих на збереження, охорону та захист лісів. Перелік протипожежних та інших заходів, вимоги щодо складання планів цих заходів визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства, органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.
Статтею 90 цього ж кодексу передбачено, що основними завданнями державної лісової охорони є:
здійснення державного контролю за додержанням лісового законодавства;
забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, захист від шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 105 Лісового кодексу України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.
Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. 
Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
2. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
3. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.
4. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.
Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 
2. Збитками є: 
1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 
2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 
3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. 
Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. 
4. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).
Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини боржника у заподіянні збитків.
Як вбачається із матеріалів справи та було зазначено вище, під час проведення працівниками державної лісової охорони філії «Макарівське лісове господарство» ДП «Ліси України» (наразі - філія «Столичний лісовий офіс» ДСГП «Ліси України») обстеження лісових масивів Макарівського надлісництва (до цього – Макарівське лісництво) в серпні 2023 р., було виявлено незаконну порубку 3 дерев породи сосна звичайна, в кварталі 39, виділ 14, про що складено акт огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 30.08.2023 р., іншими доказами, наявними у матеріалах справи.
За наслідками вищевказаної перевірки, до складеного акта огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 30.08.2023 р., здійснено обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 р. «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», яка склала 35 866, 39 грн, що завдана, внаслідок незаконної рубки 3 дерев породи сосна звичайна в кварталі 39, виділ 14, що підтверджується відомістю філії «Макарівське лісове господарство» ДП «Ліси України» (наразі - філія «Столичний лісовий офіс» ДСГП «Ліси України») матеріально-грошової оцінки лісосіки, підсумковою відомістю філії «Макарівське лісове господарство» ДП «Ліси України» (наразі - філія «Столичний лісовий офіс» ДСГП «Ліси України») матеріально-грошової оцінки лісосіки, наявними у матеріалах справи.
Отже, суд дійшов висновку, що організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів. Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на відповідних ділянках лісу, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу.
Системний аналіз статей 19, 63, 64 ЛК України свідчить, що обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев. Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.
Аналогічної правової позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 09.08.2018 р. у справі № 909/976/17, постанові від 20.08.2018 р. у справі № 920/1293/16.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач як постійний лісокористувач не забезпечив охорону і збереження лісового фонду на підвідомчій йому території, допустив самовільну вирубку лісу, чим заподіяно матеріальну шкоду лісовому фонду України.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Заперечення відповідача щодо відсутності причинного зв`язку між завданою шкодою і діями відповідача та відповідно неправомірності вимоги до ДСГП «Ліси України», оскільки прокуратурою у позовній заяві не зазначено перелік дій, невжиття яких відповідачем призвело до незаконної вирубки дерев є безпідставними і необґрунтованим з вищевказаних підстав.
Отже, вимоги прокуратури в інтересах позивачів про стягнення з відповідача шкоди, завданої внаслідок незаконної порубки лісу у розмірі 35 866, 39 грн є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (01601, вул. Шота Руставелі, буд. 9А, м. Київ; ідентифікаційний код 44768034) на користь Макарівської селищної ради (08001, вул. Димитрія Ростовського, 30, селище Макарів, Бучанський район, Київська область; ідентифікаційний код 04362183) 35 866 (тридцять п`ять тисяч вісімсот шістдесят шість) грн 39 (тридцять дев`ять) коп. шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
3. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (01601, вул. Шота Руставелі, буд. 9А, м. Київ; ідентифікаційний код 44768034) на користь Київської обласної прокуратури (01601, бульвар Лесі Українки, буд. 27/2, м. Київ; ідентифікаційний код 02909996) судові витрати 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 (нуль) коп. судового збору.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя В.М.Бацуца