Справа № 282/995/25
Провадження № 2/282/19/26 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року      
селище Любар
Любарський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Носача В.М.,
при секретарі судового засідання Власюк Н.О.,
за участю:
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування, -
У С Т А Н О В И В:
Представник позивача звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2 до Любарської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування.
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_6 ).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , яка проживала в селі Громада Житомирської області.
Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, яке складається, у тому числі, із житлового будинку АДРЕСА_1 .
21 квітня 1998 року ОСОБА_5 , було складено заповіт за реєстровим №336, що був посвідчений приватним нотаріусом Любарського районного нотаріального округу Житомирської області Одончуком О.В. Згідно даного заповіту ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_2 усе своє майно.
08 липня 2023 року приватним нотаріусом Соляром В.М. заведено спадкову справу за №161/2023 щодо майна ОСОБА_5 
08 липня 2023 року представник спадкоємця за довіреністю ОСОБА_3 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу на ім`я ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 . Проте, у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_3 документу, який посвідчував би право власності померлої на зазначене нерухоме майно, надати його нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину не було можливості, а тому позивачу ОСОБА_2 було відмовлено у вчиненні зазначених нотаріальних дій шляхом винесення ОСОБА_7 постанови 08.07.2023 №214/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Для подальшого утримання та збереження майна позивачу необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого шляху, окрім визнання права власності у порядку спадкування в судовому порядку не існує.
На підставі викладеного вище, представник позивача просить суд визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом на будинок, яки знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
30 липня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 
11 вересня 2025 року ухвалою суду визнано явку позивача та його представника в підготовче засідання обов`язковою. 
Ухвалою суду від 10 грудня 2025 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано з Житомирського обласного державного нотаріального архіву копію спадкової справи №161/2023 до майна померлої ОСОБА_5 
13 січня 2026 року закрито підготовче засідання. Справу призначено до судового розгляду по суті на 09 год. 30 хв. 16 лютого 2026 року.
В судовому засіданні ухвалою суду від 26 березня 2026 року задоволено клопотання представника позивача про повернення до стадії підготовчого провадження. Крім того, задоволено клопотання представника позивача про заміну відповідача у справі Любарську селищну раду Житомирського району Житомирської області на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Протокольною ухвалою суду виключено зі складу учасників у справі приватного нотаріуса Соляра В.М. у зв`язку зі смертю.
Представник позивача в підготовчому засіданні 04 травня 2026 року позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились. Подали заяви про визнання позову.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Розглянувши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 , його батьками записані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
14 жовтня 1997 року Громадською сільською радою Любарського району Житомирської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище – « ОСОБА_11 », що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , актовий запис №3.
21 квітня 1998 року ОСОБА_12 , приватним нотаріусом Любарського районного нотаріального округу Житомирської області посвідчено заповіт ОСОБА_9 , яким на випадок своєї смерті остання зробила таке розпорядження: належний її на праві особистої власності жилий будинок, хлів, погріб, земельна ділянка, та все своє майно, що знаходиться в с.Громада Любарського району Житомирської області, а також те майно, яке на день її смерті буде її належати, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, вона заповіла своєму синові ОСОБА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Громада Житомирського району Житомирської області у віці 55 років померла ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , актовий запис №89.
Виписка з погосподарських книг за 1996-2023 роки вказує, що в АДРЕСА_1 головою двору значилася ОСОБА_13 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . На момент смерті ОСОБА_13 до складу її сім`ї входили: син – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка – ОСОБА_4 – ІНФОРМАЦІЯ_5 , син – ОСОБА_4 – ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Житловий будинок 1997 року забудови, що знаходиться по АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці, яка передана у власність гр. ОСОБА_5 загальною площею 0,55 га. Житловий будинок з надвірними спорудами до самочинного будівництва не відноситься.
Архівною довідкою виданою Архівним відділом Житомирської районної військової адміністрації 07.03.2023 №67 стверджується, що рішенням Стрижівської сільської ради народних депутатів Любарського району від 23 квітня 1990 року, ОСОБА_9 надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку.
Архівною довідкою виданою Архівним відділом Житомирської районної військової адміністрації 07.03.2023 №68 стверджується, що рішенням Стрижівської сільської ради народних депутатів Любарського району, вісімнадцятої сесії ради двадцять першого скликання від 08.04.1993, ОСОБА_9 передано в постійне користування земельну ділянку під забудову та розширення особистого підсобного господарства – 0,20 га.
До матеріалів позовної заяви долучено витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва за адресою: АДРЕСА_1 та проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність загальною площею 0,5865 га гр. ОСОБА_5 на території АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , оціночна вартість об`єкта оцінки – 2477697,10 грн.
Довідка видана 16 лютого 2023 року КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» №188 вказує, що на житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 року право власності не зареєстровано.
Постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Соляра В.М. від 08 липня 2023 року №214/02-31 відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують право власності ОСОБА_5 на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.07.2023 №338452383, право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження за адресою АДРЕСА_1 – відомості відсутні.
Із матеріалів спадкової справи №161/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 слідує, що ОСОБА_2 являється спадкоємцем майна після смерті матері ОСОБА_5 . Та від імені якого довірителька ОСОБА_3 подала відповідну заяву про прийняття спадщини.
Інших спадкоємців за заповітом та осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, померла не мала. 
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як визначено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).
Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст.1223 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 
Як визначено ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст. 317 ЦК України).
Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Відповідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
На підставі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.
Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.
Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивач прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_5 , однак у нього існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 200, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК У ст.ст. 25, 30, 321, 328, 346, 376, 381, 1268 ЦК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування задовольнити.
Визнати за спадкоємцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_4 , громадянином України, в порядку спадкування за законом  після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Громада Житомирського району Житомирської області право власності на будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 07.05.2026.
Головуючий суддя В.М. Носач