Справа № 954/2751/25
Номер провадження 2/954/686/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року	с-ще Нововоронцовка	

Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Олійник В. М.,
за участю секретаря судового засідання Дудки А. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Великолепетиської селищної військової адміністрації Каховського району Херсонської області про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в інтересах ОСОБА_2  до Великолепетиської селищної військової адміністрації Каховського району Херсонської області про визнання права власності. Позов обґрунтований тим, що на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 16.02.1994, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок  АДРЕСА_1 . Дане свідоцтво було видано виконавчим комітетом народних депутатів та записано в реєстрову кадастрову книгу під № 9/3612, інвентаризаційна справа № 3508. Житлова площа будинку становить 74,0 кв. м, загальна площа - 121,8 кв. м та складається з: 1 – коридор, 2-5 - житлова кімната, 6 - кухня, 7 – вітальня (прихожа), I - ванна, II - котельня, III – коридор. Опис об`єкта: житловий будинок - літ А - житловою площею 74,0 кв. м, загальною площею 121,8 кв. м.; надвірні будівлі: тамбур - літ. а1, сарай - літ. Б, погріб - літ. под. Б, вбиральня - літ. В, ворота - №1, паркан (забор) - № 2, мощіння - № 3, водопровід - № 4. Згідно технічного паспорта на будинок  АДРЕСА_1  складеного 16.02.1994 Бюро технічної інвентаризації, власником вказано позивача - ОСОБА_2 . В технічному паспорті зазначені технічні характеристики будинку, план будинку тощо.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату звернення до суду триває. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28 лютого 2025 року № 376 (у редакції станом на час подачі позову), с. Велика Лепетиха, Великолепетиської селищної територіальної громади Каховського району Херсонської області включено до тимчасово окупованих територій з 24.02.2022 до цього часу. Через воєнні дії рф та окупацію позивач був вимушений переміститися з с. Велика Лепетиха, Великолепетиської селищної територіальної громади Каховського району Херсонської області.
На час отримання свідоцтва про право власності на житловий будинок реєструвалося в органах БТІ, Державних реєстрів речових прав на нерухоме майно на той час не було. Метою реєстрації права власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, а саме на вказаний будинок, позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно юридичного департаменту Одеської міської ради Одеської області, проте у здійсненні реєстрації права власності було відмовлено на підставі Рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 80053095 від 24.07.2025, винесеного державним реєстратором прав на нерухоме майно юридичного департаменту Одеської міської ради Одеської області Єременко Іваном, з тих підстав, що після завершення строку, встановленого ч. 3 ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, а саме: Державним реєстратором було подано запит до БТІ відповідь від якого не надійшло.
У зв`язку з викладеним, представник позивача просив визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 121,8 кв м, житловою площею - 74,0 кв м, з господарськими будівлями.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без участі, просив позов задовольнити.
Представник відповідача Великолепетиської селищної військової адміністрації Каховського району Херсонської області у судове засідання не з`явився.

Фактичні обставини, які встановив суд.
За свідоцтвом про право власності на житло від 16.02.1994, виданого виконавчим комітетом народних депутатів, та записано в реєстрову кадастрову книгу під № 9/3612, інвентаризаційна справа № 3508, позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок  АДРЕСА_1  (а. с. 9). 
За технічним паспортом, житловий будинок    АДРЕСА_1 , 121,8 кв м, житловою площею - 74,0 кв м, з господарськими будівлями (а. с. 11). 
За довідкою від 05.06.2025 №5105-5003700752 ОСОБА_2 взятий на облік як внутрішньо переміщеної особи; місце реєстрації значиться: АДРЕСА_1 (а. с. 16).
Рішенням №80053095 від 24.07.2025, державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_3 відмовив у проведенні реєстраційних дій за заявою у зв`язку з неусуненням обставин, що були підставою для прийняття рішення для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав (а. с. 10).

Норми права, які застосував суд.
Статтею 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття права власності. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, власник не зобов`язаний у кожному випадку доводити іншим особам правомірність набуття права власності на належне йому майно.
Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а вважається лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Досліджуючи обставини існування в особи права власності, суд має передусім встановлювати підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності. Відповідну правову позицію викладено: у постановах ВП ВС: від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, від 05.06.2019 у справі № 392/1829/17, у постанові об`єднаної палати КГС ВС: від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18, у постановах КГС ВС: від 29.08.2019 у справі № 910/10984/18, від 11.06.2020 у справі № 910/10006/19.
Так, документом, який посвідчує право власності на будинок до 01 січня 2013 року є свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією.
Згідно із ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України №1952-IV, будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації, відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з ч. 3 цієї статті, та у випадках, визначених ст. 28 цього Закону.
До запровадження в Україні електронної системи - Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, державна реєстрація права власності, що здійснювалася на паперових носіях (реєстраційних книгах, архівних/реєстраційних справах) проводилася БТІ.
Отже, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними, зокрема, якщо на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідну правову позицію викладено в постановах КГС ВС: від 05.09.2019 у справі № 921/320/18, від 22.05.2019 у справі № 918/410/18, від 20.05.2020 у справі № 911/1603/19.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) зроблено висновки про те, що «з урахуванням специфіки обороту нерухомого майна володіння ним досягається без його фізичного утримання або зайняття, а державна реєстрація права власності на нерухоме майно підтверджує фактичне володіння ним. Тобто суб`єкт, за яким зареєстроване право власності, визнається фактичним володільцем нерухомого майна. При цьому державна реєстрація права власності на нерухоме майно створює спростовувану презумпцію наявності в суб`єкта і права володіння цим майном (як складової права власності). Отже, особа, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно, є його володільцем.
Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин. Спосіб захисту, передбачений статтею 392 ЦК України є різновидом загального способу захисту - визнання права, а тому його може бути використано в зобов`язальних відносинах за відсутності іншого, крім судового, шляху відновлення порушеного права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц «Щодо ефективного способу захисту прав покупця (інвестора) у разі порушення продавцем умов договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно з передачі усіх необхідних документів для оформлення права власності на це майно»).

Висновки суду.
Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які представник позивача посилався, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 
Право власності позивача ОСОБА_2 підтверджено свідоцтвом про право власності на житло від 16.02.1994, виданого виконавчим комітетом народних депутатів, та записано в реєстрову кадастрову книгу під № 9/3612, інвентаризаційна справа № 3508. Указане свідоцтво містить відмітку про реєстрацію права власності у Каховському БТІ.
Право власності позивача виникло до 01 січня 2013 року, отже на момент виникнення такого права діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Для реєстрації права власності, зокрема внесення відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивачу необхідна довідка комунального підприємства «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, реєстри якого залишилися на ТОТ.
З огляду на викладене, а також беручи до уваги, що позивач має труднощі в реалізації своїх прав, в позасудовому провадженні врегулювати спір неможливо, тому позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, керуючись ст. 12, 81, 89, 200, 206, 223, 263, 265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Великолепетиської селищної військової адміністрації Каховського району Херсонської області про визнання права власності.
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 121,8 кв м, житловою площею - 74,0 кв м, з господарськими будівлями.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Реквізити сторін
Представник позивача – ОСОБА_1 , дреса листування:  АДРЕСА_2 , РНОКПП- НОМЕР_2 .
Позивач – ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач – Великолепетиська селищна військова адміністрація Каховського району Херсонської області, місцезнаходження: вул. Соборна, буд. 2, с-ще Велика Лепетиха, Великолепетиський район, Херсонська область.

Суддя	В.М. Олійник