БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Шевченків шлях, 30-А, м. Березань, Київська область, 07541
№ провадження 2/356/403/26 
Справа № 356/424/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2026 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючого судді  Лялик Р.М.
З участю секретаря    Настич Н.А.    
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми,
ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Цикл Фінанс" звернулось до Березанського міського суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми. 
Позовну заяву обгрунтувало тим, шо 23.09.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 22032128275, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 100 000, 00 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути кредит у повному розмірі у строк до 23.09.2015 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами у розмірі 13,8 % річних.
У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 23.09.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 189.
У зв`язку з невиконання зобов`язань за кредитним договором 23.05.2012 року Березанським міським судом Київської області ухвалено рішення у справі № 1002/2-17/12 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
18.07.2024 року між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк» укладено договір відступлення прав вимоги № 114/2-71, відповідно до якого АТ «Оксі Банк» набуло права вимоги за кредитним договором, договором поруки. 
В свою чергу, 18.07.2024 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-71-1, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права вимоги за кредитним договором, договором поруки.
На виконання рішення суду від 23.05.2012 року у справі № 1002/2-17/12 Березанським міським судом Київської області 05.12.2012 року видано виконавчий лист.
18.10.2018 року Березанським міським судом Київської області постановлено ухвалу у справі № 1002/2-17/12, якою в задоволенні заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання відмовлено. 
Вищевказаною ухвалою встановлено, що за відомостями Березанського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області від 04.10.2018 року по виконавчому провадженні № 40831186 відмовлено у відкритті провадження по виконавчому листу від 05.12.2012 року № 2-17/2012, виданим Березанським міським судом Київської області про солідарне стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в розмірі 878 284, 76 гривень, за п. 1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» (пропущений встановлений строк пред`явлення виконавчого документа до виконання).
За відомостями Березанського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області від 04.10.2018 року по виконавчому провадженні № 40830902, виконавче провадження завершене по виконавчому листу від 05.12.2012 року № 2-17/2012, виданого Березанським міським судом Київської області про солідарне стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в розмірі 878 284, 76 гривень.
Враховуючи вищевикладене, станом на 06.04.2026 року рішення Березанського міського суду Київської області від 23.05.2012 року у справі № 1002/2-17/2012 боржниками не виконано.
Відтак, позивач просить суд стягнути на свою користь в солідарному порядку зі ОСОБА_1 суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми за кредитним договором № 22032128275 від 23.09.2008 року за період з 02.11.2017 року по 01.03.2020 року в розмірі 204 086, 36 гривень. Стягнути в солідарному порядку зі ОСОБА_1 та скорини ОСОБА_3 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» сплачений судовий збір у розмірі 3 328, 00 гривень. 
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 04.05.2026 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 
За правилами ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 04.05.2026 року направлялися відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою зареєстрованого місця проживання.
Клопотань сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, заяв від відповідачів із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило.
За таких обставин, суд прийняв рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, в якому останній вказав, що у 2012 році між відповідачами та АТ «Райффайзен Банк Аваль» існував спір про стягнення заборгованості за кредитним договором № 22032182875 від 23.09.2008 року (строк кредитування до 23.09.2015 року). Судовим рішенням від 23.05.2012 року, яке набрало законної сили, з відповідача на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором, зокрема за тілом кредиту та процентами і пені, а 05.12.2012 року видано виконавчий лист. За наслідками пред`явлення цього виконавчого листа до виконання виконавче провадження закривалось, а документ повертався стягувачу. Суд встановив, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання сплив 15.11.2013 року. Будь-яких належних та допустимих доказів вжиття заявником заходів щодо з`ясування обставин здійснення виконавчого провадження, а також доказів причини поважності пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання заявником надано не було. Відтак, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, надані на підтвердження вказаних обставин, встановив наступне.
Позивач зазначає, що 23.09.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 22032128275, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 100 000, 00 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути кредит у повному розмірі у строк до 23.09.2015 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами у розмірі 13,8 % річних (а.с. 7-10).
У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 23.09.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 189 (а.с. 10).
Рішенням Березанського міського суду Київської області від 23.05.2012 року стягнуто солідарно зі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", в особі Київської регіональної дирекції акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором № 22032128275 від 23.09.2008 року у розмірі 876 464 грн. 76 коп. (а.с. 11-13).
18.10.2018 року Березанським міським судом Київської області постановлено ухвалу у справі № 1002/2-17/12, якою в задоволенні заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання відмовлено (а.с. 27-28).
18.07.2024 року між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк» укладено договір відступлення прав вимоги № 114/2-71, відповідно до якого АТ «Оксі Банк» набуло права вимоги за кредитним договором, договором поруки (а.с. 141-16).
18.07.2024 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-71-1, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права вимоги за кредитним договором, договором поруки (а.с. 20-22).
Статтею 55 Конституції України гарантовано право особи на судовий захист.
Так, згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожен має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Загальні підходи до визначення змісту порушення зобов`язань містяться в статті 610 ЦК України, відповідно до якої порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)
Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.
У Законі України «Про виконавче провадження» поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1).
Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції, яка гарантує право на справедливий суд.
Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції, заява №183571/91» (Case of Hornsby v. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду одній зі сторін.
Водночас ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
У своїй практиці ЄСПЛ сформував підхід, відповідно до якого встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинне застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, необхідно звертати увагу на обставини справи [справи «Белле проти Франції» (Bellet v. France), «Ільхан проти Туреччини» (Ilhan v. Turkey), «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» та інші].
Установлення законом строків передбачено з метою дисциплінування учасників спірних правовідносин та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій. Інститут строків у цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в цивільно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.
Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання.
Тобто за межами цього строку (строку пред`явлення виконавчого документа до виконання) виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Одним з елементів забезпечення прав учасників справи на стадії виконання судового рішення є встановлена статтею 433 ЦПК України можливість поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в разі його пропуску з причин, визнаних судом поважними.
Метою застосування статті 433 ЦПК України є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа для виконання з поважних причин. Поважними вважаються зокрема, причини, які не залежали від волі стягувача.
Оскільки право на примусове виконання обмежене строком пред`явлення виконавчого документа до виконання, то в разі пропуску такого строку та за умови, що суд відмовив у його поновленні, право на примусове виконання судового рішення вважається остаточно втраченим. Держава більше не забезпечує реалізацію цього рішення через виконавчу службу. Це означає, що рішення стає таким, яке не можна виконати примусово. У такому випадку за загальним правилом судове рішення про стягнення боргу не припиняє самого зобов`язання (борг як цивільно-правовий обов`язок формально продовжує існувати), але реалізація цього зобов`язання неможлива через примусове виконання.
Водночас втрата права на примусове виконання судового рішення, припинення можливості його реалізації через пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання і відмову у його поновленні судом свідчить про неможливість захисту такої вимоги в примусовому порядку.
У зв`язку з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та відмовою суду в його поновленні право стягувача на примусове виконання судового рішення є остаточно втраченим, а можливість виконання такого рішення - припиненою.
Cплив строків пред`явлення виконавчого листа до виконання є законним правом боржника уникнути притягнення до цивільно-правової відповідальності після закінчення певного періоду після видачі судом виконавчого документа.
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 18.10.2018 року відмовлено в задоволенні заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання.
Вказане судове рішення (про відмову в поновленні строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та відмову у видачі його дубліката) засвідчує, що стягувач втратив право на примусове виконання судового рішення про стягнення основного боргу. Тобто у такому випадку основна вимога позивача про примусове стягнення боргу, підтверджена судовим рішенням, не може бути виконана в примусовому порядку, а тому до відповідних грошових вимог (щодо яких вичерпана можливість стягнення в примусовому порядку за судовим рішенням) не підлягають застосуванню правила частини другої статті 625 ЦКУкраїни.
Факт не перебування виконавчого листа за основним борговим зобов`язанням на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби в сукупності з відмовою суду в задоволенні заяви позивача про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання унеможливлює застосування до спірних правовідносин положень частини другої статті 625 ЦК України, оскільки вказана норма підлягає застосуванню судом лише за грошовим зобов`язанням, яке підлягає виконанню.
Так, за правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).
Так, з урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.
Судом враховано, що частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства визнано справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ЦПК України).
Як визначено ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин. суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс".
На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати за сплату судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4-5, 11-13, 19, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 15, 16. 611, 625 ЦК України, 
ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя        Р.М. Лялик