КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ 

Справа №552/220/26 
Провадження № 2/552/1321/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.05.2026 року Київський районний суд м.Полтави в складі:
Головуючого судді – Турченко Т.В.
При секретарі- Дмитриченковій Ю.В.
За участю адвоката- Васильєвої Л.М.
розглянувши у м.Полтаві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Позов обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На утримання доньки на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 19.04.2018 року відповідач сплачує аліменти на користь позивача у розмірі однієї четвертої частини свого заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для відповідного віку дитини. Відповідач сплачує аліменти нерегулярно та у мінімальному розмірі, яких недостатньо для утримання дівчинки - підлітка. Позивач турбується про майбутнє дитини, намагається забезпечити їй належний рівень освіти, розвитку. Дитина додатково вивчає англійську мову, заняття постійні. Тільки за 2025 рік на заняття доньки з англійської мови позивач витратила 5 350.00 грн. Окрім того дитина додатково займається математикою та українською мовою. На додаткові заняття в період 2024-2025 роки з української мови сплачені кошти у розмірі 2412 грн., на додаткові заняття з математики сплачені кошти 10 332 грн. Харчування у ліцеї, де навчається дитина також платне. Якщо у 2024 році на харчування дитини було сплачено 449 грн., то вже у 2025 році - 5 726 грн. У березні 2025 року дитина отримала травму - Ротаціний підвивих СІ хребця, для лікування необхідно було придбати бандаж нашийний вартістю 921.50 грн. У січні 2025 році дитина лікувалась з приводу рецидивуючого аденоїдиту на фоні аденоїдних вегетацій 2-3 ст. в ЛЛД «Приватна клініка» «Безега ІК». На лікування витрачено - З 661.17 грн. Оскільки дитина постійно хворіє на її оздоровлення з 13.09.2025 по 22.09.2025 у Болгарії витрачені кошти у розмірі 16 700.03 грн., ваучер на відпочинок придбавався у ТОВ «Джоін-АП» на чотирьох вартістю 66 800.13 грн. ( 66 80р.13:4= 16700.03). Окрім того у Болгарії були витрачені додаткові кошти у розмірі 78.74 ЄВРО. Курс НБУ до національної валюти 48.27 грн. за 1 євро ( 78.74x48.27 —3800.79 грн).= 3800.79 грн. Також дитина тривалий час займається танцями в колективі «Барвінок». На одяг для тренування щорічно витрачаються кошти у розмірі 1600 грн, але з кожним роком сума на придбання одягу збільшується у зв`язку із подорожчанням товарів та взагалі життя в Україні. Зазначила, що танцювальний колектив «Барвінок» приймає участь у національних та міжнародних конкурсах і фестивалях. Участь у конкурсах і фестивалях також необхідно оплачувати. Так з 25.07.2025 по 01.08.2025 року ОСОБА_4 разом із танцювальним колективом «Барвінок» приймала участь у фестивалі в Італії. Вартість участі однієї особи 22 євро, вартість страхування та переїзду до Італії в м. Львів, проживання в Італії 283 євро, всього 305 Євро, Курс Євро станом на кінець липня 2025 року 49.10 грн. за один євро (загальновідома інформація 49.10 грн.), отже на поїздку в Італію витрачено 14 975.50 грн. (305 х 49.10). Вартість проїзду з м. Полтави до м. Львів (плацкарти) 667.90 грн., з м. Львів до м. Полтави (плацкарти) 432.86 грн, що підтверджується квитками на проїзд на одну особу, всього 1 100.76 грн. Всього витрачені кошти у розмірі 16 076.26 грн. Участь у конкурсах та фестивалях, а також виступ колективу на загальноміських святах, передбачає нанесення на обличчя танцюристів професійного макіяжу, косметика також придбається за власні кошти. Перебуваючи на фестивалі в Італії, на придбання професійної косметики витрачено 98 98 євро, що підтверджується чеком на придбання цих товарів. По курсу НБУ у гривнях становить 4 859.92 грн. Просила суд стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 32 471,84 грн. Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 по 5 000 грн. щомісячно з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття та витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26.02.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
02.04.2026 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнав частково, а саме – в частині витрат на придбання бандажу у розмірі 50% вартості, що становить 460,75 грн, в іншій частині позовних вимог просив відмовити.
11.05.2026 року на адресу Київського районного суду м.Полтави надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Васильєвої Л.М. про зміну предмету позову, в якій вона просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 31 713.20 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 витрати на правничу допомогу 10 000 грн.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Васильєва Л.М. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просила їх задовольнити. При цьому посилались на обставини, викладені в позовній заяві та в заяві про зміну предмета позову.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме в частині відшкодування позивачу 1/2 частини витрат на придбання бандажу. Проти інших позовних вимог заперечили. При цьому посилались на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.
Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 27 червня 2012 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2018 року у справі № 552/1374/18 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 13 березня 2018 року. 
Долученими до матеріалів справи доказами підтверджені додаткові витрати позивача на утримання дитини, що пов`язані із станом її здоров`я.
Як підтверджується долученими до матеріалів справи медичними документами, ОСОБА_3 у березні 2025 року отримала травму та встановлено діагноз: ротаційний підвих С1 хрепця, для лікування було придбано бандаж нашийний вартістю 921,50 грн.
Встановлено, що у січні 2025 році ОСОБА_3 лікувалась з приводу рецедивуючого аденоїдиту на фоні аденоїдних вегетацій 2-3 ст. в ЛЛД «Приватна клініка» «Безега іК». Витрачено на лікування 3661,17 грн.
У березні 2026 року ОСОБА_3 встановлений діагноз Дисметаболічна нефропатія (ДМН) та призначено лікування.
У березні 2026 року ОСОБА_3 встановлений діагноз функціональна диспенсія та призначено лікування.
Зазначений стан здоров`я дитини потребує лікування. На придбання ліків, позивачем витрачено 7377, 63 грн., що підтверджується долученими до справи чеками на придбання ліків, медичними консультативними висновками, довідками та призначеннями лікарів.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 відвідує курси з вивчення іноземної мови, додатково займається математикою, українською мовою та професійно займається танцями в колективі «Барвінок», за які позивачем сплачено в загальному розмірі 34947,16 грн. 
Крім того, дитина приймає участь у конкурсах та фестивалях, за які позивачем сплачено в загальному розмірі 16863,16 грн. та на суму 2040 грн. придбано тренувальний одяг для професійних занять. 
Відповідно до ч.1 ст.186 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Тому відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що зумовлені розвитком її здібностей та іншими особливими обставинами.
Додаткові витрати позивача на утримання дитини, які зумовлені особливими обставинами, а саме станом здоров`я дитини, які підлягають розподілу між батьками, становлять 7377, 63 грн, що були витрачені позивачем на придбання ліків, та оплату медичних досліджень та медичних послуг.
Щодо інших витрат, а саме витрат на оплату занять з вивчення англійської мови додаткових занять з математики, української мови, танців та витрат на оздоровлення, суд приходить до наступних висновків.
Частиною 3 статті 51 Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою
Відповідно до частин 1та 2статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із частиною 1статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Частиною 2 статті 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до вимог частини 1статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489 цс 17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.
У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17, від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18, від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 викладено правові висновки про те, що положення статті 185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).
Згідно з частиною 2 статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.
Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17, від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18.
Разом з цим, відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Надаючи правову оцінку витратам понесеним позивачем у зв`язку з вивченням дитиною іноземної мови та вивченням курсу програмування, суд погоджується з доводами відповідача щодо неналежності цих витрат до додаткових витрат на утримання дитини, передбачених ст. 186 СК України.
Так, позивачем не надано доказів, що зазначені вище витрати були зумовлені особливими здібностями дитини, в тому числі щодо мов, додаткових занять з математики, української мови, занять танцями та потребували додаткових витрат, а отже вони не відносяться до додаткових витрат на дитину і не можуть вважатися розвитком особливих здібностей дитини та відповідно бути особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України. Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням одного із батьків, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною таких додаткових занять.
Також позивачем не доведено, що такі витрати не покриваються за рахунок аліментів, які сплачував відповідач на утримання дитини.
До аналогічного висновку прийшов Верховий Суд у постанові від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/20.
Як вбачається зі змісту ч.1 ст.186 СК України, батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що зумовлені розвитком її здібностей.
При цьому, вказаною нормою не передбачено звільнення батьків від обов`язку брати участь в додаткових витратах на дитину, якщо батьки сплачують аліменти.
Вказані вище додаткові витрати позивача на лікування дитини, придбання бандажу та медичних досліджень, суд розцінює як такі, що не охоплюються сплаченими відповідачем аліментами, оскільки зумовлені особливостями стану здоров`я дитини.
Таким чином судом приймаються до розподілу додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 7377, 63 грн.
Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Таким чином частки кожного з батьків у додаткових витратах на дитину є рівними.
Відповідно, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 1/2 частина понесених позивачем додаткових витрат на утримання дитини: 7377, 63 грн. / 2 = 3688,82 грн.
Інші витрати позивача на утримання дитини суд до розподілу не приймає як такі, що не охоплюються ст. 186 СК України.
Таким чином позов підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судові витрати позивача складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. 
Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, позов задоволено на 23,26%, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2326 грн. (10000,00 грн. х 23,26%).
Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Керуючись ст.ст. 259, 263 - 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування додаткових витрат, понесених позивачем на утримання дитини, - 3688,82 грн., на відшкодування витрат на правничу допомогу 2326 грн., а всього стягнути 6014,82 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн. 
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.
Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаюча: за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,
відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Повний текст рішення виготовлений 19.05.2026 року.

Головуючий суддя Турченко Т.В.