Суддя Маркосян М. В. 

Справа № 644/10267/25 
Провадження № 2/644/3184/26 
22.06.2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року          м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова в складі:
головуючої судді – Маркосян М.В.,
за участю секретаря судового засідання – Скорик Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, за абонентське обслуговування та обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у сумі 75945,11 грн., з яких них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 листопада 2014 по 31 серпня 2025 у розмірі 42320,12 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 листопада 2014 по 31 серпня 2025 у розмірі 31148,10 грн., за абонентське обслуговування за період з 01 червня 2022 по 31 серпня 2025 у сумі 1155,57 грн.; за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01 червня 2022 по 31 серпня 2025 у сумі 648,18 грн.; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01 червня 2022 по 31 серпня 2025 у сумі 673,14 грн. та судові витрати.
В обґрунтування позову зазначає, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , та являються споживачами послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № НОМЕР_1 . Позивач здійснює централізоване постачання холодної води та водовідведення за адресою відповідачів. Відповідачі не здійснюють своєчасну оплату за надані житлово-комунальні послуги, внаслідок чого за ними рахується заборгованість в зазначеному розмірі, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.
Провадження у справі було відкрито ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 05.11.2025
Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Харкова від 20.01.2026 у справі №644/10267/25 позов було задоволено повністю, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, абонентське обслуговування та обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення за період з 01 листопада 2014 року по 31 серпня 2025 року в розмірі 75945,11 грн. також розподілено судові витрати. 
Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 23 березня 2026 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Індустріального районного суду м. Харкова від 20 січня 2026 року у справі №644/10267/25 було задоволено. Заочне рішення Індустріального районного суду м. Харкова у справі №644/10267/25 від 20 січня 2026 року – скасовано, призначено справу до розгляду в спрощеному позовному провадженні.
В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлявся про судовий розгляд через електронний кабінет.
Відповідачі в судові засідання, які були призначені на 23.04.2026, 22.05.2026, 22.06.2026 не з`явилися, відзивів на позов не надали, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Отже, суд розглядає справу за відсутності позивача та відповідача, на підставі наявних у справі матеріалів та доказів, що відповідає ст.178, 191 ЦПК України.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 .
Заборгованість відповідачів за послуги водопостачання та водовідведення, згідно розрахунків позивача складає 75945,11 грн., з яких них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 листопада 2014 по 31 серпня 2025 у розмірі 42320,12 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 листопада 2014 по 31 серпня 2025 у розмірі 31148,10 грн., за абонентське обслуговування за період з 01 червня 2022 по 31 серпня 2025 у сумі 1155,57 грн.; за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01 червня 2022 по 31 серпня 2025 у сумі 648,18 грн.; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01 червня 2022 по 31 серпня 2025 у сумі 673,14 грн.
Зазначені розрахунки не спростовані відповідачами належними, допустимими та достовірними доказами.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
Відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85) Послуги надаються споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуг, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України “Про житлово-комунальні послуги” (далі - договір), та вимогами цих Правил. Послуги надаються споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуг, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України “Про житлово-комунальні послуги” (далі - договір), та вимогами цих Правил. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг. Відповідно до пункту 32 зазначених Правил, Вартість послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення визначається за обсягом спожитих послуг та встановленими відповідно до законодавства тарифами. Згідно з пунктом 35 Правил, плата за послуги, абонентське обслуговування та плата за технічне обслуговування і поточний ремонт внутрішньобудинкових систем централізованого водопостачання та водовідведення багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однією сумою в порядку та розмірах, визначених договором. При цьому виконавець забезпечує деталізацію інформації щодо структури плати у рахунках споживачів.
Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені ст. 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Також, відповідно до ч. 11 п.1 ст. 1 Закону № 2189-VIII, встановлено, що плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).
Відповідно до Закону № 2189-VIII, враховуючи норми постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг», п. 34 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690 та на підставі моделі договору з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем), умови якої однаково діють для усіх споживачів житлового багатоквартирного будинку. Відповідно до ч. 3 п.1 ст. 1 Закону № 2189-VIII, внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо).
Відповідно Закону № 2189-VIII, враховуючи норми Правил утримання житлових будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 № 76, Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 № 150 та рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 № 1186 “Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова”, відповідачам було нараховано плата за утримання та обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Матеріалами справи підтверджено, що Комунальне підприємство «Харківводоканал» надавало відповідачам зазначені вище послуги, відповідачі їх одержували і не відмовилися від них у встановленому законом порядку, тож зобов`язані своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідач, ОСОБА_3 у заяві про скасування заочного рішення просив застосувати строк позовної давності до вимог позивача, зазначав про те, що Харківський міський голова Ігор Терехов, 01.04.2022 року заявив, що він особисто всім харків`янам скасує усі нараховані суми за комунальні послуги від 24 лютого і до кінця війни. Зазначив, що з березня 2017 року я не мешкаю за адресою: АДРЕСА_2 та не мав фізичної змоги отримувати які-небудь комунальні послуги за цією адресою та надав довідку з поліції про те, що проживає з дружиною за адресою АДРЕСА_3 з 2017 року.
Щодо пояснень відповідача, що він проживає за іншою адресою, і тому не є споживачем житлово-комунальних послуг, суд зазначає таке.
Позивач у позовній заяві зазначає про те, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене, також, підтверджується Інформаційною довідкою з реєстру територіальної громади міста Харкова про зареєстроване місце проживання за цією адресою. Також, самим ОСОБА_3 не спростоване те, що його місце проживання зареєстроване саме за цією адресою.
Як встановлено згідно із ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. З моменту надання позивачем послуг по забезпеченню відповідача водопостачанням та водовідведенням в силу ст. 11 ЦК України, норм житлового законодавства, Закону України "Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Доданими до позовної заяви доказами підтверджено, що у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач є виконавцем послуг з постачання водовідведення та водопостачання. Також, з моменту реєстрації у житловому приміщенні відповідачі зобов`язані сплачувати за комунальні послуги, зокрема за забезпечення квартири централізованим водопостачанням та водовідведенням, або за показами лічильників, або за нарахуваннями позивача, здійсненими на підставі встановлених тарифів та нормативів.
Саме проживання одного з відповідачів за адресою, відмінною від його зареєстрованого місця проживання не свідчить про те, що обов`язок сплачувати за комунальні послуги у нього відсутні. Більш того, відповідач не позбавлений права врегулювання з іншими споживачами, співвласниками, особами, які зареєстровані та (або) проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 питань оплати комунальних послуг. 
Позовні вимоги позивача, а, також, визначення ним кола відповідачів, в свою чергу, базуються на вимогах ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та є обґрунтованими.
Стосовно пояснень відповідача щодо списання комунальних послуг, суд зазначає, що повідомлення в засобах масової інформації не містять конкретних умов, кола осіб, періоду, та підстав списання або припинення нарахування заборгованості, тож не можуть бути враховані судом.
Суд зазначає, що відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідачем не доведено підстав списання заборгованості за житлово-комунальні послуги та не зазначено які саме суми повинні, на його думку, бути списаними. 
Також, відповідачем було заявлено клопотання про застосування позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за позовною заявою.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).
Частиною 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
За загальним правилом позовна давність триває безперервно з моменту усвідомлення учасником правовідносин порушення його права і до спливу цього строку звернення до суду.
Законодавство може визначати певні обставини, які впливають на перебіг позовної давності і змінюють порядок її обчислення. До таких обставин відноситься зупинення перебігу позовної давності та її переривання, що передбачено статтями 263, 264 Цивільного кодексу України.
Водночас під час дії карантину та воєнного стану законодавець застосував нову конструкцію, якою тимчасово доповнив перелік обставин, які впливають на перебіг позовної давності, а саме, продовження позовної давності.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 12.03.2020 на всій території України було встановлено карантин.
Законом України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" (далі - Закон №540-IX) розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Цей Закон набрав чинності 02.04.2020.
Відтак, початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання чинності 02.04.2020 Законом №540-IX.
Подібний правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.09.2023 у справі №910/18489/20 (провадження №12-46гс22).
Строк дії карантину неодноразово продовжувався, а відмінений він був з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".
Отже, під час дії карантину позовна давність була продовжена з 02.04.2020 до 30.06.2023.
Поряд із цим, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" було введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу.
Законом України від 15.03.2022 № 2120-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" (далі - Закон №2120-ІХ) розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Закон №2102-IX набрав чинності 17.03.2022.
Надалі Законом України від 08.11.2023 №3450-ІХ "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини" (далі - Закон №3450-ІХ) пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон №3450-ІХ набрав чинності 30.01.2024.
Підсумовуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 02.07.2025 у справі №903/602/24 зазначила, що в разі якщо позовна давність не спливла станом на 02.04.2020, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30.06.2023 - на строк дії карантину, а надалі до 29.01.2024 - на строк дії воєнного стану), а з 30.01.2024 перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану.
При цьому суд враховує, що 04.09.2025 в набув чинності Закон України "Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності" від 14.05.2025 №4434-IX, який відновлює перебіг строків позовної давності. З розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу виключено норму, що зупиняла строки на час воєнного стану (пункт 19).
Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено спочатку з 20.04.2020 року, а потім від початку воєнного стану до 29.01.2024, а після 30.01.2024 перебіг такого строку зупинився до 04.09.2025 року.
Позовна заява була до суду КП «Харківводоканал» 31.10.2025 тобто після того, як було відновлено перебіг строку позовної давності. 
Згідно зі статтею 263 ЦК України, перебіг позовної давності зупиняється, зокрема, у разі відстрочення виконання зобов`язання (мораторій) на підставах, встановлених законом; а, також, у разі зупинення дії закону або іншого нормативно-правового акта, який регулює відповідні відносини. У разі виникнення обставин, встановлених частиною першою цієї статті, перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування цих обставин. Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.
Як вважає суд, з 30 січня 2024 року по 04 вересня 2025 року перебіг позовної давності зупинявся, строк позовної давності за цей період, який дорівнює 583 дням не враховується в загальний трирічний строк позовної давності, отже, суд вважає, що застосуванню підлягає позовна давність, відносно позовних вимог, трирічний строк за якими сплинув станом на дату подання позову позивачем плюс 583 дні на яких строк позовної давності був зупинений протягом періоду дії воєнного стану. Для позовної заяви КП «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , вимоги, які заявлені поза загальними межами позовної давності це вимоги, які виникли до 27.03.2021 року. 
Однак, суд враховує ту обставину, що відповідно до Розрахунку заборгованості по особовому рахунку, наданому позивачем, вбачається, що з лютого 2022 року по травень 2022 року за особовим рахунком за адресою АДРЕСА_1 здійснювались оплати за водопостачання та водовідведення. Як встановлено в статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Отже, часткові оплати заборгованості перервали строк позовної давності, і після цього, з червня 2022 року строк почав відліковуватись заново, та, на момент подання позову до суду, з урахуванням його законодавчого зупинення протягом 2023-2024 років, ще не сплив. 
За таких обставин суд доходить висновку, що позивачем не пропущений строк позовної давності, а позовні вимоги КП «Харківводоканал» підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Згідно доведеної позивачем суми, стягненню з відповідачів підлягає сума судового збору у розмірі 2422,40 грн., витрати, пов`язані з направленням поштою відповідачам позову та доданих документів в розмірі 150,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківводоканал» - задовольнити повністю.
Стягнути солідарно з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, абонентське обслуговування та обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення за період з 01 листопада 2014 року по 31 серпня 2025 року в розмірі 75945,11 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» судові витрати у сумі 857,47 грн.
Стягнути з  ОСОБА_2  на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» судові витрати у сумі 857,47 грн.
Стягнути з  ОСОБА_3  на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» судові витрати у сумі 857,47 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування учасників справи:
Позивач - Комунальне підприємство «Харківводоканал» (місцезнаходження: м. Харків, вул. Конторська, 90; код ЄДРПОУ 03361715).
Відповідачі: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 ), ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 ), ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 ).
Повне рішення складене 22.06.2026 року.

Суддя    Марина МАРКОСЯН