Справа № 303/7189/25

П О С Т А Н О В А
Іменем України

17 квітня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
суддів: Кожух О.А., Джуга С.Д.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сливка Володимирович Петрович, на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2025 року, постановлену суддею Куцкір Ю.Ю., в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Мукачівської міської ради, орган опіки та піклування виконавчий комітет Мукачівської міської ради Закарпатської області про позбавлення батьківських прав
встановив:

У вересні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Мукачівської міської ради, орган опіки та піклування виконавчий комітет Мукачівської міської ради Закарпатської області про позбавлення батьківських прав.
Позов мотивує тим, що між нею та ОСОБА_1 укладено 11.06.2016 шлюб у Мукачівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, про що складено актовий запис №210.
Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають з матір`ю та перебувають на її повному утриманні.
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.05.2020 у справі №303/1168/20 шлюб укладений 11.06.2016 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 – розірвано.
Після припинення спільного проживання та розірвання шлюбу, відповідач із дітьми не спілкується, не приймає жодної участі у їхньому вихованні, взагалі не цікавиться долею своїх дітей та їхніми успіхами. Вихованням, доглядом та лікуванням дітей займається матір дітей.
Таким чином, відповідач повністю відсторонився від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітніх дітей, не приймає участі у їх вихованні, лікуванні та матеріальному забезпеченні, взагалі не спілкується з ними, не цікавиться їх розвитком та станом здоров`я.
З огляду на вищезазначене просила позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

21.10.2025 ОСОБА_1 подав зустрічний позов до ОСОБА_2 , де третя особа: орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Мукачівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми.
Вимоги зустрічної позовної заяви мотивовані тим, що матір, ОСОБА_2 , використовуючи малолітній вік дітей психологічно впливає на них з метою створення негативного відношення до біологічного батька, обмежує йому можливість спілкуватися з дітьми, та намагається в очах дітей підмінити батька своїм другим чоловіком ОСОБА_4 . У свою чергу новий чоловік ОСОБА_2 підтримує такий напрямок і намагається демонстративно проявити увагу до дітей, для чого супроводжує їх у школу та спортивну школу.
Спроби врегулювати спір у позасудовому порядку наштовхуються на категоричні заперечення матері, яка спочатку сама, а потім через ОСОБА_4 пропонувала позивачу відмовитися від дітей, а у подальшому, після відмови обіцяла за будь-яких умов добитися позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 у судовому порядку. Будь-які контакти з дітьми за таких умов неможливі.
З огляду на вищенаведене, просив суд визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом: встановлення побачень з дітьми кожну першу, третю середу та другу, четверту суботу місяця з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. з можливістю батька забирати дітей з навчального закладу, в якому навчаються діти, або в інший, за взаємним погодженням батьками, час; встановлення побачень з дітьми щорічно у день народження дитини та у день релігійних свят (12 Великих церковних свят) з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. або три години в інший за взаємним погодженням батьками час; шляхом зобов`язання матері дітей надання можливості спілкування батька з дітьми засобами телефонного зв`язку.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2025 року у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.
Суд вказав, що вимоги зустрічної позовної заяви та позовні вимоги первісного позову не є взаємопов`язаними, а також задоволення зустрічних позовних вимог не виключає повністю чи частково задоволення первісного позову, а тому суд зробив висновок про недоцільність їх об`єднання в одне провадження.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вказану ухвалу, а справу направити для вирішення питання про прийняття зустрічної позовної заяви.
Суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права, яке виразилося у незастосуванні норм ЦПК України щодо вирішення питання про прийняття зустрічного позову.
В обґрунтування скарги посилається на те, що позивач за первісним позовом стверджує, що батько ухиляється від виконання взятих на себе батьківських обов`язків, однак позивач за зустрічним позовом заперечує ухилення ним від виконання взятих на себе зобов`язань, оскільки саме мати перешкоджає батьку у спілкуванні з дітьми, умисно налаштовує дітей проти нього.
Задоволення позову про усунення перешкод батькові у спілкуванні з дітьми виключить підстави задоволення первісного позову та спрямований на підтвердження та реалізацію батьківських обов`язків щодо виховання дітей.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини перша–третя статті 12 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 49 ЦПК України одним із спеціальних прав відповідача є право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.
Зустрічний позов – це позов, який подає відповідач до позивача у тому самому судовому процесі задля захисту проти первісних позовних вимог.
Метою пред`явлення зустрічного позову є спільний розгляд позовів в інтересах процесуальної економії, а в ряді випадків – уникнення постановлення суперечливих судових рішень.
За правилами частин першої–третьої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.01.2021 у справі №908/1688/20, зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог. Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін.
У вищезгаданій постанові Верховний Суд зазначив, що зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому:
а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах;
б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги; зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін;
в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи у прийнятті зустрічної позовної заяви зазначив, що вимоги зустрічного позову та первісного позову не є взаємопов`язаними, а задоволення зустрічних позовних вимог не виключає повністю чи частково задоволення первісного позову.
З такими висновками суду першої інстанції неможливо погодитись з огляду на наступне.
ОСОБА_2 пред`явила позов до ОСОБА_1 в якому просила останнього позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 не дотримується своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дітей належним чином, не цікавиться життям дітей та не приймає участь в їх житті та вихованні.
Водночас, ОСОБА_1 пред`явив зустрічний позов до ОСОБА_2 , в якому зазначає, що ОСОБА_2 здійснює йому перешкоди у вихованні дітей, налаштовує дітей проти їх біологічного батька. Будь-які зустрічі з дітьми за таких умов є неможливими.
Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.
Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
Вищезазначені висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №916/3245/17.
Таким чином, судами під час вирішення питання про прийняття зустрічної позовної заяви необхідно враховувати не тільки взаємопов`язаність із первісним позовом, але й доцільність їх спільного розгляду. Суду слід оцінити чи вимоги первісного та зустрічного позовів зараховуються та чи такі стосуються і виникають з одних правовідносин.
В даній справі, вимоги первісного позову ОСОБА_2 та зустрічного позову ОСОБА_1 є взаємопов`язаними, оскільки стосуються обсягу батьківських прав ОСОБА_1 . Вимогами первісного позову є позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , в той час як вимогами зустрічного позову є усунення перешкод у спілкуванні батька з дітьми.
Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги в частині взаємопов`язаності вимог первісного та зустрічного позовів. 
ОСОБА_1 у зустрічному позові мотивує свої вимоги тим, що ОСОБА_2 створює йому перешкоди у спілкуванні та вихованні неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто, з вимог зустрічного позову вбачається, що батько дітей не може належним чином виконувати своїх обов`язки та реалізувати їх в повній мірі через перешкоди матері, яка в свою чергу хоче позбавити ОСОБА_3 батьківських права відносно дітей саме у зв`язку з неналежним виконанням батьком своїх обов`язків щодо виховання дітей.
Тому, задоволення або навіть часткове задоволення вимог зустрічної позовної заяви може створити ситуацію за якої стане складно задовольнити первісний позов. У разі встановлення судом обставин створення ОСОБА_2 умисних перешкод щодо виховання батьком своїх дітей, позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав буде утрудненим за цих підстав. А відтак, спільний розгляд первісного та зустрічного позовів буде сприяти якнайшвидшому розгляду справи по суті заявлених вимог.
У постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 02.06.2022 у справі №922/4409/21, касаційний суд наголосив також на тому, що спільний розгляд первісного та зустрічного позову повинен сприяти оперативному і правильному вирішенню спору/спорів між сторонами.
На переконання апеляційного суду, у разі подання окремого позову ОСОБА_1 щодо усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, буде створено ситуацію за якої оперативний розгляд справи про позбавлення батьківських прав може бути унеможливлено або ускладнено у зв`язку з тим, що провадження у справі може підлягати зупиненню через розгляд справи про усунення перешкод у спілкуванні батька з дітьми.
Таким чином, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо відсутності підстав для розгляду первісного та зустрічного позовів та належним чином не дослідив факт взаємопов`язаності таких, а також не врахував, що задоволення зустрічного позову може частково або повністю виключити задоволення первісного позову (зокрема, шляхом взаємозаліку).
Отже, доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної ухвали суду першої інстанції знайшли своє підтвердження, а тому ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2025 року слід скасувати, як таку, що ухвалена з порушенням норм процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання поданої зустрічної позовної заяви.

Враховуючи вищезазначене та керуючись нормами статей 367, 368, 374, 379, 381-384, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сливка Володимирович Петрович, задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2025 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання прийняття поданої зустрічної позовної заяви.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 квітня 2026 року.

Суддя-доповідач:

Судді: