ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/15815/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Плахтій Н.Б.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДОК-АГРО» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОК-АГРО» (далі – позивач, ТОВ «ДОК-АГРО») звернулося з позовом до Одеської митниці (далі – відповідач, митниця) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 15.10.2025 №UA500110/2025/000126/1 і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15.10.2025 №UA500110/2025/000324.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач через уповноваженого декларанта ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЕНД ЛЕНД» подав Одеській митниці митну декларацію (далі - МД) від 11.10.2025 №25UA500110010131U6, згідно з якою було заявлено до митного оформлення товар: «Бікарбонат натрію харчовий, білий кристалічний порошок, Sodium Bicarbonate 99% min., не містить ГМО, CAS номер 144-55-8, склад: NaHCO3 - 100.07%, PH-8.3, вага нетто - 56000 кг, партія №HTSW0707. Дата виробництва: 08/2025, термін придатності: 08/2027р. Розфасована в 2240 поліпропіленових мішків по 25 кг. Виробник: SHANDONG HAIHUA COMPANY LIMITED. Країна виробництва: CN.» До МД додані документи, що підтверджують складові митної вартості, яка визначена за першим методом з урахуванням витрат на транспортування товару.
Відповідач прийняв рішення від 15.10.2025 №UA500110/2025/000126/1 про коригування митної вартості товару, а також відмовив у митному оформленні товару згідно із карткою відмови від 15.10.2025 №UA500110/2025/000324. Вказаним рішенням митний орган здійснив коригування митної вартості у зв`язку із тим, що подані документи містили розбіжності, а декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, для підтвердження рівня митної вартості.
Позивач не погоджується із вказаними рішенням та карткою відмови, при цьому зазначає, що на підтвердження заявленої у МД від 11.10.2025 №25UA500110010131U6 митної вартості товарів та обраного методу її визначення разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчували підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, та які підтверджували складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяли ідентифікувати оцінюваний товар та містили об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.
З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду 17.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.71).
Відповідач у поданому відзиві (а.с.74-83) позовні вимоги ТОВ «ДОК-АГРО» вважає безпідставними та вказує, що декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана МД від 11.10.2025 №25UA500110010131U6 від 10.10.2025, відповідно до якої за умовами поставки DPU на митну територію України надійшов товар ТОВ «ДОК-АГРО», а саме: товар №1 – «бікарбонат натрію харчовий, білий кристалічний порошок, Sodium Bicarbonate 99% min., не містить ГМО, CAS номер 144-55-8, склад: NaHCO3 - 100.07%, PH-8.3, вага нетто - 56000 кг. Дата виробництва: 08/2025, термін придатності: 08/2027р. партія №HTSW0707 Розфасована в 2240 поліпропіленових мішків по 25 кг. Торговельна марка: немає даних. Виробник: SHANDONG HAIHUA COMPANY LIMITED. Країна виробництва: CN.».
Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з МД від 11.10.2025 №25UA500110010131U6 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД.
На виконання вимог статті 54 МК України під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з МД від 11.10.2025 №25UA500110010131U6, встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів від 15.10.2025 №UA500110/2025/000126/1, а саме: 
1) у якості банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, декларантом до митного оформлення надано копії невстановленого зразка документів. При цьому, для підтвердження ціни, що фактично сплачена, платіжної інструкції в іноземній валюті не надано. Згідно з нормами Закону України від 21 червня 2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції», Положення про здійснення операцій із валютними цінностями, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №2, для здійснення платіжної операції з переказу іноземної валюти використовується платіжна інструкція в іноземній валюті, реквізити якої передбачені Положенням про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216. Для підтвердження ціни, що фактично сплачена за товар, декларантом надано банківські платіжні документи в іноземній валюті від 18.07.2025 №250716/002889648 та від 31.07.2025 №250731/002901337, які не містять обов`язкових реквізитів, визначених Положенням №216, зокрема: підписів (власноручних)/електронних) відповідальних осіб платника, які відповідно до законодавства України мають право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації та інформації про місцезнаходження надавача платіжних послуг отримувача; належних відомостей про виконавця надавача платіжних послуг чи його ID ключа, які б підтверджували факт виконання операцій за такою платіжною інструкцією.
Отже, з огляду на пункт 4 частини другої статті 53 Кодексу декларантом не надано належних документальних підтверджень ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар.
При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою, відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції. «Дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни. 
Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару. Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Приміткам та додатковими положеннями до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі визначено, що стандартне розуміння «умов повної конкуренції» дозволяє стороні не враховувати при розгляді ціни, які включають спеціальні знижки лише для ексклюзивних агентів. 
Крім того, відповідно до інформації, наявної в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» (далі - АСМО), ціна продажу оцінюваних товарів є нижчою за ціну товарів з ідентичними та аналогічними характеристиками, які імпортувалися іншими резидентами на митну територію України. При цьому, у поданих до митниці документах продавця відсутня інформація про надання будь-яких знижок на товари, що не дає можливості упевнитись, що заявлена декларантом митна вартість товарів ґрунтується на дійсній вартості, а тому не може бути визнана митним органом. Враховуючи зазначене, імпортером не дотримані положення умов повної конкуренції при формуванні ціни товару передбачені положеннями до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі. 
Отже, з огляду на пункт 4 частини другої статті 53 Кодексу декларантом не надано належних документальних підтверджень ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар. 
2) відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 року за №984/21296, у розділі Б «Складові митної вартості, гривень» зазначаються витрати (складові митної вартості), передбачені частиною десятою статті 58 Кодексу, що не включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, підтверджені документально (договорами, рахунками, товаротранспортними накладними, розрахунками на основі транспортних тарифів тощо).
Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. 
До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу). 
Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару. 
Згідно з частиною десятою статі 58 МК України при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. 
Законом України від 01.07.2004 №1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність» визначено, що транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. 
Експедитор - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування. 
Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. Плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нерозділеної до та після перетину митного кордону України, є частина загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (зокрема, частини четвертої, десятої статті 58 Митного кодексу України), Податкового кодексу України (пункту 190.1 статті 190) є обов`язковою для включення до бази оподаткування таких товарів. 
Поставка оцінюваного товару заявлена на комерційних умовах поставки FOB Qingdao Китай. 
На вказаних умовах поставки до обов`язків продавця належать витрати, пов`язані з навантаженням товару на борт судно. 
Також слід відмітити, що з огляду на маршрут транспортування товару (порт Qingdao (Китай) – порт Саїд (Єгипет) - порт Чорноморськ) при умовах поставки FOB Qingdao, експедитор повинен надавати послуги з розвантаження, перевантаження та обробки товару в порту Саїд, у зв`язку з заміною судна MAERSK ENSHI/533W на судно PROS HOPE та перевалку контейнерів MRKU7165198 та SUDU1488157. 
Однак, відомості про вартість витрат таких послуг, які є складовими митної вартості, не включені у графу 21 декларації митної вартості до ЕМД від 11.10.2025 №25UA500110010131U6 та відсутні у поданих документах. При цьому у наданому до митного оформлення морському коносаменті від 11.08.2025 №UTRUST25080591 не визначені умови оплати фрахту: «freight collect», «freight prepaid», «freight as arranged», а особою, відповідальною за доставку оцінюваного товару, є «КТЛ Україна».
До митного оформлення для підтвердження вартості перевезення надано рахунок на оплату від 06.10.2025 №470 та довідку від 06.10.2025 №28, виданих ФОП « ОСОБА_1 », в яких зазначено договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 27.02.2024 №27.02.2024. Цього документа до митного оформлення не надано. Зазначене може свідчити про наявність розбіжностей у документах, що підтверджують вартість перевезення, та існує ризик декларування не всіх складових митної вартості.
Таким чином, декларантом не забезпечено надання митному органу відповідно до пункту 2 частини другої статті 52 Кодексу достовірних відомостей про визначення митної вартості товарів, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. 
Оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.
На підставі ч.3 статті 53 МКУ, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення згідно вимог п.6 договору від 03.08.2023 №23SK414; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.
Декларантом надіслано лист від 15.10.2025, в якому він повідомив, що подав всі необхідні документи для митного оформлення і додаткові надавати не буде.
Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з МД від 11.10.2025 №25UA500110010131U6 містились розбіжності, та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МК України, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.
За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор», встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить: по товару №1 – 0,36 дол.США/кг (МД від 23.07.2025 №25UA500020005523U1).
При цьому, у якості докладної інформації та джерел, які використовувались митним органом при визначенні митної вартості, наводено наступні критерії: заявлений код товару 2836300000 згідно УКТЗЕД, країну походження - Китай, опис товару: Бікарбонат натрію харчовий, виробник SHANDONG HAIHUA COMPANY LIMITED, вага нетто 56000 кг, умови поставки FOB Qingdao, характер угоди - непрямий контракт.
У зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до частини другої статті 55 МК України Одеською митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA500110/2025/000126/1 від 15.10.2025.
Представник відповідача вважає, що у рішенні про коригування митної вартості від 15.10.2025 №UA500110/2025/000126/1 наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.
Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за МД від 16.10.2025 №25UA500110010355U6 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МК України.
З огляду на вищевказане, представник відповідача вважає, що при прийнятті оскаржуваних рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеська митниця діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ТОВ «ДОК-АГРО».
У відповіді на відзив (а.с.116-122) позивач не погодився з доводами відзиву з підстав, наведених у позовній заяві.
В поданому до суду запереченні (а.с.128-132) представник відповідача підтримав доводи відзиву.
Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.
Суд встановив, що 03.08.2023 між фірмою Aollen Biotech Co QINGDAO (Китай) (продавець) та ТОВ «ДОК-АГРО» (покупець) було укладено контракт №23SK414 (а.с.55-57), відповідно до пункту 1.1. продавець приймає на себе зобов`язання з поставки та передачі в порядку та строки, встановлені даним контрактом товару. Номенклатура, кількість, ціна і загальна вартість товару вказуються в Додатках (Специфікаціях) до Контракту (пункт 1.2 контракту).
Згідно із пунктом 2.1 базис поставки товару згідно з законодавством України за правилами Інкотермс 2020, вказано у відповідному додатку (Специфікації) до контракту. 
Пунктом 3.1. контракту передбачено, що валюта контракту і платежу – долари США.
Загальна сума цього контракту складається зі загальної суми товарів поставлених відповідно до підписаних Додатків (Специфікацій) до Контракту (пункт 3.4 контракту).
Відповідно до пункту 3.5 контракту у вартість товару включається вартість упаковки, маркування, вартість тари, палет, навантаження і сертифікату походження. Витрати пов`язані з виконанням даного Контракту розподіляються між Сторонами відповідно до правил Інкотерсм 2020.
Згідно з пунктом 4.1 контракту оплата товару за цим договором здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів на банківський рахунок в наступному порядку:
1-й етап: 30 % передоплата протягом 7 календарних днів з моменту узгодження і підписання сторонами специфікації до контракту. Продавець зобов`язаний розпочати виробництво товару з дня отримання попередньої оплати на своєму банківському рахунку;
2-й етап: оплата 70 % вартості товару повинно бути здійснено покупцем до прибуття товару в порт призначення та не пізніше ніж 30 днів з моменту відправлення.
Сторони контракту можуть передбачити інші умови оплату товару, які вказуються в Специфікації на поставку відповідної партії товару, що є невід`ємною частиною контракту (пункт 4.2 контракту).
Згідно із специфікацією від 04.07.2025 №19 сторонами узгоджено поставку бікарбонату натрію харчового в мішках 25 кг CAS 144-55-8 в кількості 56000,00 кг за ціною 0,18 дол.США за 1 кг на загальну суму 10080,00 дол.США. Умови поставки FOB (Циндао/Qingdao, Китай) згідно з умовами Інкотермс. Тут же обумовлено умови оплати: 20% передоплата і 80% - перед завантаженням (а.с.67).
На виконання умов контракту та специфікації від 04.07.2025 №19 до контракту позивач здійснив оплату на загальну суму 10080,00 дол.США (2016,00 дол.США + 8064,00 дол.США), що підтверджується банківськими платіжними документами (swift) від 16.07.2025 (дата валютування 16.07.2025) та від 31.07.2025 (дата валютування 31.07.2025) (а.с.43-44).
11.10.2025 для митного оформлення ввезеного на територію України товару: «Бікарбонат натрію харчовий, білий кристалічний порошок, Sodium Bicarbonate 99% min., не містить ГМО, CAS номер 144-55-8, склад: NaHCO3 - 100.07%, PH-8.3, вага нетто - 56000 кг. Дата виробництва: 08/2025, термін придатності: 08/2027р. партія №HTSW0707 Розфасована в 2240 поліпропіленових мішків по 25 кг. Торговельна марка: немає даних. Виробник: SHANDONG HAIHUA COMPANY LIMITED. Країна виробництва: CN», подано відповідачу МД №25UA500110010131U6, згідно з якою відповідно до графи 42 ціна товару становить 10080,00 дол.США, а згідно граф 12, 43 митна вартість товару визначена за першим (основним) методом у сумі 706432,98 грн, до якої також було включено витрати на транспортування товару до кордону України (а.с.84 зворот-85).
До митної декларації від 25.08.2025 №25UA205140052703U4 додано: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 03.08.2023 №23SK414 (а.с.55-57); специфікацію від 04.07.2025 №19 (а.с.67); проформу інвойс від 04.07.2025 №PI25K0442 (а.с.65); комерційний інвойс від 02.08.2025 №SK25YY2204 (а.с.53); коносамент від 11.08.2025 №UTRUST25080591 (а.с.54); прайс-лист від 02.08.2025 (а.с.64); банківський платіжний документ у формі swift від 16.07.2025 №250716/002889648 (а.с.43); банківський платіжний документ у формі swift від 31.07.2025 №250731/002901337 (а.с.44); заявку від 24.07.2025 до договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 27.02.2024 №27/02/24 (а.с.38); довідку про транспортні витрати від 06.10.2025 №28; рахунок на оплату від 06.10.2025 №470 (а.с.42); наряд від 09.10.2025 №IR8243IM (а.с.41).
25.08.2025 позивачу направлено електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів відповідно до положень статті 53 МК України: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення згідно вимог п.6 договору від 03.08.2023 №23SK414; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів (а.с.60-64).
Позивач надав митному органу додаткові пояснення від 15.10.2025 №15/10 (а.с.48-51) до яких долучено додаткові документи: договір про надання транспортних та транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 27.02.2025 №27/02/24, виписки по рахунку АТ «Кредобанк» на дати 18.07.2025 та 31.07.2025, експортну декларацію країни відправлення №422720250000850165 (а.с.39-40, 45-46, 103).
15.10.2025 митний орган за результатами перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до МК України, прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA500110/2025/000126/1 (а.с.66, 135-136) та видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500110/2025/000324 (а.с.52), відповідно до якої відмовлено у митному оформленні товарів у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у статті 53 МК України.
У графі 33 оскаржуваного рішення зазначено, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що документи, які подані для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх відомостей, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності, а саме:
1) у якості банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, декларантом до митного оформлення надано копії невстановленого зразка документів. При цьому, для підтвердження ціни, що фактично сплачена, платіжної інструкції в іноземній валюті не надано. Згідно з нормами Закону України від 21 червня 2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції», Положення про здійснення операцій із валютними цінностями, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №2, для здійснення платіжної операції з переказу іноземної валюти використовується платіжна інструкція в іноземній валюті, реквізити якої передбачені Положенням про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216. Для підтвердження ціни, що фактично сплачена за товар, декларантом надано банківські платіжні документи в іноземній валюті від 18.07.2025 №250716/002889648 та від 31.07.2025 №250731/002901337, які не містить обов`язкових реквізитів, визначених Положенням №216, зокрема: підписів (власноручних)/електронних) відповідальних осіб платника, які відповідно до законодавства України мають право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації та інформації про місцезнаходження надавача платіжних послуг отримувача; належних відомостей про виконавця надавача платіжних послуг чи його ID ключа, які б підтверджували факт виконання операцій за такою платіжною інструкцією.
Отже, з огляду на пункт 4 частини другої статті 53 Кодексу декларантом не надано належних документальних підтверджень ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар.
При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою, відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції. «Дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни. 
Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару. Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Приміткам та додатковими положеннями до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі визначено, що стандартне розуміння «умов повної конкуренції» дозволяє стороні не враховувати при розгляді ціни, які включають спеціальні знижки лише для ексклюзивних агентів. 
Крім того, відповідно до інформації, наявної в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» (далі - АСМО), ціна продажу оцінюваних товарів є нижчою за ціну товарів з ідентичними та аналогічними характеристиками, які імпортувалися іншими резидентами на митну територію України. При цьому, у поданих до Митниці документах продавця відсутня інформація про надання будь-яких знижок на товари, що не дає можливості упевнитись, що заявлена декларантом митна вартість товарів ґрунтується на дійсній вартості, а тому не може бути визнана митним органом. Враховуючи зазначене, імпортером не дотримані положення умов повної конкуренції при формуванні ціни товару передбачені положеннями до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі. 
Отже, з огляду на пункт 4 частини другої статті 53 Кодексу декларантом не надано належних документальних підтверджень ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар. 
2) відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 N599, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 р. за №984/21296, у розділі Б «Складові митної вартості, гривень» зазначаються витрати (складові митної вартості), передбачені частиною десятою статті 58 Кодексу, що не включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, підтверджені документально (договорами, рахунками, товаротранспортними накладними, розрахунками на основі транспортних тарифів тощо). 
Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. 
До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу). 
Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару. 
Згідно з частиною десятою ст.58 МК України при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. 
Законом України від 01.07.2004 №1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність» визначено, що транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. 
Експедитор - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування. 
Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. Плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нерозділеної до та після перетину митного кордону України, є частина загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (зокрема, частини четвертої, десятої статті 58 Митного кодексу України), Податкового кодексу України (пункту 190.1 статті 190) є обов`язковою для включення до бази оподаткування таких товарів. Поставка оцінюваного товару заявлена на комерційних умовах поставки FOB Qingdao Китай. 
На вказаних умовах поставки до обов`язків продавця належить витрати, пов`язані з навантаженням товару на борт судно. 
Також слід відмітити, що з огляду на маршрут транспортування товару (порт Qingdao (Китай) – порт Саїд (Єгипет) - порт Чорноморськ) при умовах поставки FOB Qingdao, експедитор повинен надавати послуги з розвантаження, перевантаження та обробки товару в порту Саїд, у зв`язку з заміною судна MAERSK ENSHI/533W на судно PROS HOPE та перевалку контейнерів MRKU7165198 та SUDU1488157. 
Однак, відомості про вартість витрат таких послуг, які є складовими митної вартості, не включені у графу 21 декларації митної вартості до ЕМД від 11.10.2025 №25UA500110010131U6 та відсутні у поданих документах. При цьому у наданого до митного оформлення морському коносаменті від 11.08.2025 №UTRUST25080591 не визначені умови оплати фрахту: «freight collect», «freight prepaid», «freight as arranged», а особою, відповідальною за доставку оцінюваного товару є «КТЛ Україна».
До митного оформлення для підтвердження вартості перевезення надано рахунок на оплату від 06.10.2025 №470 та довідку від 06.10.2025 №28, виданих ФОП « ОСОБА_1 », в яких зазначено договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 27.02.2024 №27.02.2024. Цього документа до митного оформлення не надано. Зазначене може свідчити про наявність розбіжностей у документах, що підтверджують вартість перевезення та існує ризик декларування не всіх складових митної вартості товару.
Таким чином, декларантом не забезпечено надання митному органу відповідно до пункту 2 частини другої статті 52 Кодексу достовірних відомостей про визначення митної вартості товарів, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. 
Враховуючи зазначені положення законодавства, декларантом не вірно проведено обчислення митної вартості товару. Відповідно до частини 3 статті 53 МКУ зобов`язуємо протягом 10 календарних днів спростувати розбіжності та надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7)копію митної декларації країни відправлення згідно вимог п.6 договору від 03.08.2023 №23SK414; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Також повідомляємо вимоги п.6 ст.53 МК України, де зазначено, що декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару. Строк подання документів 10днів. Про відмову від подання додаткових документів або про бажання надати додаткові наявні документи, повідомити шляхом надіслання електронного повідомлення. Декларантом надіслано лист від 15.10.2025, в якому він повідомив, що подав всі необхідні документи для митного оформлення і додаткові надавати не буде….
Відповідно до п.2 статті 58 у випадку якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально, відповідно до п.3 статті 58 застосовують другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. В митному органі відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому відповідно до статей 59,60 МКУ неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62,63 МКУ методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в митному органі відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Відповідно до п.1 статті 64 МКУ у разі якщо митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) -резервним методом. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості за товарами, митне оформлення яких вже здійснено є більшим. 
Митну вартість товару №1 за ЕМД від 14.10.2025 №25UA500110010131U6 скориговано за другорядним методом визначення митної вартості - 2-r - резервний метод відповідно до статті 64 Кодексу. Визначена мінімальна митна вартість оцінюваного товару ґрунтується на раніше визнаній митним органом митній вартості товару, випущеного у вільний обіг у найближчий до митного оформлення час за першим методом за ЕМД від 23.07.2025 № 25UA500020005523U1 на рівні 0,36 дол.США/кг. При цьому, у якості докладної інформації та джерел, які використовувались митним органом при визначенні митної вартості наводимо наступні критерії: заявлений код товару 2836300000 згідно УКТЗЕД, країну походження - Китай, опис товару: Бікарбонат натрію харчовий, виробник SHANDONG HAIHUA COMPANY LIMITED, вага нетто 56000 кг, умови поставки FOB Qingdao, характер угоди - непрямий контракт.
Товар був випущений у вільний обіг відповідно до митної декларації від 16.10.2025 №25UA500110010355U6 з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України (а.с.58).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.
Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.
Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.
У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.
Разом з тим, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.
Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.
Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).
Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України: декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.
Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).
У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.
Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України.
На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.
Так, контрактом від 03.08.2023 №23SK414 та специфікацією до вказаного контракту визначено предмет та умови поставки, строк дії контракту та основні зобов`язання продавця та покупця (а.с.55-57, 67).
Згідно із специфікацією від 04.07.2025 №19 сторонами узгоджено поставку бікарбонату натрію харчового в мішках 25 кг CAS 144-55-8 в кількості 56000,00 кг за ціною 0,18 дол.США за 1 кг на загальну суму 10080,00 дол.США. Умови поставки FOB (Циндао/Qingdao, Китай) згідно з умовами Інкотермс. Тут же обумовлено умови оплати: 20% передоплата і 80% - перед завантаженням (а.с.67).
Банківським платіжним документом (swift) від 16.07.2025 (дата валютування 16.07.2025) (а.с.43) підтверджується факт проведення попередньої оплати за бікарбонату натрію харчового на суму 2016,00 дол.США, а банківським платіжним документом (swift) від 31.07.2025 (дата валютування 31.07.2025) (а.с.44) підтверджується факт проведення повної оплати за бікарбонату натрію харчового на суму 8064,00 дол.США.
Відповідно до інвойсу від 02.08.2025 №SK25YY2204 вартість товару становить 10080,00 дол.США. Цим документом визначено ідентифікаційні ознаки товару, кількість, ціну (а.с.53).
Ціна товару в інвойсі від 02.08.2025 №SK25YY2204 (10080,00 дол.США) (а.с.53) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД від 11.10.2025 №25UA500110010131U6 (графа 22) (а.с.84 зворот-85).
Суд наголошує, що ціна продажу імпортованих товарів - це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах. Лише рахунок-фактура (інвойс) згідно з частиною другою статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару. Вказана в МД від 11.10.2025 №25UA500110010131U6 фактурна вартість товару відповідає тій, що зазначена в інвойсі від 02.08.2025 №SK25YY2204 (10080,00 дол.США). Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни товару подані позивачем документи не містять.
Однією із підстав для прийняття оскаржуваного рішення слугувало те, для підтвердження ціни, що фактично сплачена за товар, декларантом надано банківські платіжні документи в іноземній валюті, які не містять обов`язкових реквізитів, визначених Положенням №216, зокрема: підписів (власноручних)/електронних) відповідальних осіб платника, які відповідно до законодавства України мають право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації та інформації про місцезнаходження надавача платіжних послуг отримувача; належних відомостей про виконавця надавача платіжних послуг чи його ID ключа, які б підтверджували факт виконання операцій за такою платіжною інструкцією
Відповідно до приписів частин другої шостої статті 40 Закону України «Про платіжні послуги» від 30.06.2021 №1591-IX (далі Закон №1591-IX) платіжна інструкція має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції. Зазначена ініціатором у платіжній інструкції інформація має передаватися без змін незалежно від залучення до виконання платіжної операції надавачів платіжних послуг, задіяних як посередники, комерційні агенти, чи використання платіжних систем. Надавач платіжних послуг платника приймає до виконання надану ініціатором платіжну інструкцію або відмовляє у її прийнятті в порядку, визначеному цим Законом. Платіжна інструкція може бути відкликана в порядку, визначеному цим Законом. Надавач платіжних послуг зобов`язаний забезпечити фіксування в операційно-обліковій системі дати і часу надходження платіжної інструкції, прийняття її до виконання (або відмови в її прийнятті), виконання платіжної інструкції.
Частиною другою статті 47 Закону №1591-IX встановлено, що у разі зазначення платником у платіжній інструкції дати валютування надавач платіжних послуг платника зобов`язаний забезпечити зарахування суми коштів за платіжною операцією на рахунок надавача платіжних послуг отримувача протягом операційного дня в зазначену дату валютування. До настання дати валютування сума платіжної операції обліковується на рахунку надавача платіжних послуг платника.
За приписами частини першої статті 48 Закону №1591-IX надавачі платіжних послуг зобов`язані забезпечити виконання платіжної операції в повній сумі, зазначеній у платіжній інструкції, якщо інше не визначено цим Законом або договором між надавачем платіжної послуги та користувачем.
Надані позивачем митному органу та суду банківські платіжні документ (swift) від 16.07.2025 та 31.07.2025 (дата валютування 16.07.2025 та 31.07.2025 відповідно) (а.с.43-44) містять відтиск печатки банку, у них наявна вся необхідна інформація для здійснення перерахунку коштів, в тому числі є покликання на дату та номер контракту від 03.08.2023 №23SK414, специфікацію від 04.07.2025 №19 та проформу інвойс від 04.07.2025 №PI25K0442.
Також суд враховує, що позивачем до своїх додаткових пояснень від 15.10.2025 №15/10 (а.с.48-51) було додано виписки по рахунку в АТ «КРЕДОБАНК» станом на 16.07.2025 та 31.07.2025 (а.с.45-46).
Отже, оплата за товар підтверджена належними та допустимими доказами, а сумніви митниці в цій частині є необґрунтованими та безпідставними.
Також Одеською митницею в оскаржуваному рішенні зазначено, що з огляду на умови поставки FOB Qingdao до обов`язків продавця належать витрати, пов`язані з навантаженням товару на борт судно. З огляду на маршрут транспортування товару (порт Qingdao (Китай) – порт Саїд (Єгипет) - порт Чорноморськ) при умовах поставки FOB Qingdao, експедитор повинен надавати послуги з розвантаження, перевантаження та обробки товару в порту Саїд, у зв`язку з заміною судна MAERSK ENSHI/533W на судно PROS HOPE та перевалку контейнерів MRKU7165198 та SUDU1488157. Однак, відомості про вартість витрат таких послуг, які є складовими митної вартості, не включені у графу 21 декларації митної вартості до ЕМД від 11.10.2025 №25UA500110010131U6 та відсутні у поданих документах. При цьому у наданому до митного оформлення морському коносаменті від 11.08.2025 №UTRUST25080591 не визначені умови оплати фрахту: «freight collect», «freight prepaid», «freight as arranged», а особою, відповідальною за доставку оцінюваного товару, є «КТЛ Україна».
Як слідує з матеріалів справи, визначаючи митну вартість за першим методом, декларант відповідно до частини десятої статті 58 МК України до фактурної вартості додав також витрати на перевезення товару на заявлених умовах поставки до кордону України у сумі 288050,48 грн.
Суд зазначає, що законодавець не ставить в обов`язок декларанту подання конкретних документів, які підтверджують транспортні витрати.
Відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України суд враховує також висновки щодо застосування норма права, викладені у постановах Верховного Суду від 15.10.2024 у справі №520/6058/24, від 31.05 2019 у справі №804/16553/14, які полягають у такому.
Якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (якими) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. МК України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Матеріалами справи підтверджено, що декларантом позивача для митного оформлення ввезеного на митну територію України товару було подано договір про надання транспортних та транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом транспортно-експедиційних послуг від 27.02.2024 №27/02/24 (а.с.39-40), укладений між ФОП ОСОБА_1 (Перевізник -Експедитор) та ТОВ «ДОК-АГРО» (Клієнт), відповідно до умов якого Перевізник-Експедитор зобов`язується доставити ввірений йому згідно замовлення вантаж до пункту призначення (або організувати доставку вантажу) у встановлений Договором та додатками до нього строк та видати його уповноваженій на одержання вантаж (п. 1.2. та розділ 1. Договору).
Пунктом 1.3. Договору визначено, що Замовник залучає Перевізника-Експедитора для організації перевезення вантажу, а Перевізник – Експедитор зобов`язується організувати доставку вантажу до місця призначення й організувати його видачу вантажоодержувачеві (вповноваженій особі вантажоодержувача) у відповідності до Заявки Замовника (Додаток 1 до цього Договору), а Замовник зобов`язується оплатити встановлену плату за здійснене у відповідності до Заявки перевезення.
Розділом 4 Договору чітко визначено обов`язки Перевізника – Експедитора, зокрема, його зобов`язання забезпечити належне виконання всіх дій, пов`язаних з організацією перевезення вантажу, включно з прийняттям товару від Відправника, забезпеченням його безпечного транспортування, дотриманням встановлених термінів доставки та умов перевезення, оформленням необхідних транспортних документів, а також інформуванням Замовника про хід виконання перевезення.
Порядок розрахунків передбачений сторонами в розділі 6 Договору, зокрема, в п.6.2. передбачено, що Перевізник-Експедитор після завершення надання послуг, визначених Заявкою на перевезення зобов`язується надати Замовнику протягом 5 (п`яти) робочих днів належним чином оформлені (заповнені бухгалтерські документи відповідно до вимог чинного законодавства) наступні документи: - заявка на надання транспортно-експедиторських послуг; - рахунок-фактура; - акт виконаних робіт (наданих послуг) (2 екземпляра); - товарно-транспортні накладні (CMR) (1 екземпляр).
Пунктом 6.3 договору визначено, що повна оплата за виконані перевезення здійснюється протягом 7 календарних днів з моменту отримання оригіналів документів, якщо інше не обумовлено в Заявці на перевезення.
Суд зазначає що зауваження митного органу про не надання договору про надання транспортних та транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом транспортно-експедиційних послуг від 27.02.2024 №27/02/24, не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки такий догорів наданий позивачем, зокрема, разом з додатковими поясненнями від 15.10.2025 №15/10 (а.с.48-51).
Заявкою від 24.07.2025 до договору про транспортно-експедиційних послуг від 27.02.2024 №27/02/24 узгоджено перевезення вантажу (Sodium bicarbonate) за маршрутом: порт відправлення Qingdao – порт призначення Chornomorsk, адреса розвантаження - Локачі (а.с.38).
Також для підтвердження витрат на транспортування товарів декларантом разом з митною декларацією надано митному органу довідку ФОП ОСОБА_1 про транспортні витрати від 06.10.2025 №28 (а.с.37), зі змісту якої слідує, що вартість транспортно-експедиційних послуг на перевезення контейнерів MRKU7165198, ІГВГ1488157 для ТОВ «ДОК-АГРО» за маршрутом Qingdao (China) – м.Чорноморськ (Україна) – смт.Клевань (Україна) – смт Локачі (Україна) згідно договору від 27.02.2024 №27/02/24 становить 354565,96 грн, в тому числі: від Qingdao (China) до м.Чорноморськ (Україна) – 288050,48 грн, від м.Чорноморськ (Україна) – смт.Клевань (Україна) – смт Локачі (Україна) – 58269,76 грн, експедиційні витрати – 8245,72 грн. Тут же зазначено, що проводилось страхування вантажу та включено у вартість послуг до митного кордону.
Отже, довідкою про транспортні витрати від 06.10.2025 №28 (а.с.37) підтверджено, що згідно договору від 27.02.2024 №27/02/24 витрати по перевезенню вантажу за маршрутом Qingdao (China) – м.Чорноморськ (Україна) становлять 288050,48 грн. Вказану суму транспортних витрат декларант позивача включив до митної вартості. Тобто, позивачем включено наведену суму витрат за транспортування товару до митного кордону України, що відповідає вимогам пункту 5 частини 10 статті 58 МК України.
Щодо зауваження митного органу про не включення в графу 21 МД вартості витрат розвантаження, перевантаження та обробки товару в порту Саїд, у зв`язку з заміною судна MAERSK ENSHI/533W на судно PROS HOPE та перевалку контейнерів MRKU7165198 та SUDU1488157, які є складовими митної вартості, та відсутність їх у поданих документах, суд зазначає наступне.
Так, відповідно до специфікації від 04.07.2025 №19 (а.с.67) поставка товару здійснюється на умовах FOB (Циндао/Qingday, Китай) відповідно до Інкотермс.
За умовами поставки FOB Qingdao (Китай) продавець несе витрати виключно до моменту завантаження товару на борт судна у порту відвантаження.
Після перетину товаром поручнів судна всі ризики та витрати, включно з фрахтом, перевалкою в транзитних портах, перестановкою контейнерів, обробкою вантажу та будь-якими іншими логістичними операціями, повністю покладаються на покупця або залученого ним перевізника/експедитора.
Процеси розвантаження, перевантаження, перестановки контейнерів, зокрема пов`язані із заміною судна MAERSK ENSHI/533W на PROS HOPE, здійснюються перевізником (морською лінією) у межах стандартної логістичної операції, включеної у вартість морського фрахту.
Тобто такі витрати входять до складу Freight, який і був заявлений митному органу на умовах «FREIGHT COLLECT», що прямо підтверджується коносаментом від 11.08.2025 №UTRUST25080591 (а.с.54) та іншими транспортними документами.
Суд наголошує, що у довідці про транспортні витрати від 06.10.2025 №28 однозначно вказано вартість морського перевезення за маршрутом Qingdao (Китай) – м. Чорноморськ(Україна), яка становить 288050,48 гривень. Тобто, усі витрати, пов`язані з морським перевезенням, включаючи транзитну перевалку в порту Саїд (Єгипет), вже охоплені заявленою та документально підтвердженою сумою транспортних витрат.
Суд погоджується з позицією позивача щодо помилкового трактування відповідачем, що такі витрати повинні бути окремо зазначені у графі 21 декларації митної вартості. 
Відповідно до статті 58 МК України, до митної вартості включаються фактично понесені витрати, які документально підтверджуються.
При цьому у декларанта немає обов`язку деталізувати кожну логістичну складову фрахту, якщо вона вже врахована у загальній ставці морського перевезення, що підтверджується довідкою про транспортні витрати та транспортними документами, наданими митниці.
Оскільки такі витрати включені у фрахт, окремі документи на них не надаються експедитором чи перевізником, а відтак відсутність окремих рахунків на перевалку в портy Саїд (Єгипет) не може бути підставою для коригування митної вартості.
Законодавство не передбачає обов`язку декларанта надавати внутрішні операційні документи морської лінії щодо зміни судна, перевалки чи внутрішньо портової обробки вантажу.
Отже, висновок митного органу щодо необхідності включення додаткових витрат із перевалки в порту Саїд (Єгипет) до декларації митної вартості є необґрунтованим, таким, що суперечить Incoterms 2020, статті 58 МК України та фактичним умовам поставки FOB Qingdao (Китай). Усі витрати на морське перевезення, включно з перевалкою, були заявлені та документально підтверджені у складі транспортних витрат, що повністю відповідає вимогам законодавства.
У наданому до митного оформлення коносаменті від 11.08.2025 №UTRUST25080591 (а.с.54) у правому нижньому кутку, у спеціально відведеній графі «Collect», чітко та однозначно зазначено умови оплати – «FREIGHT COLLECT». Це стандартне міжнародне маркування, яке прямо свідчить про те, що фрахт підлягає оплаті одержувачем після прибуття вантажу в порт призначення. Наявність таких відомостей у коносаменті підтверджує реальні умови договору перевезення та повністю узгоджується з іншими поданими документами, зокрема інвойсом і транспортними підтвердженнями.
Таким чином, твердження Одеської митниці про нібито відсутність інформації щодо умов оплати фрахту у коносаменті не відповідає фактичним обставинам, спростовується самим документом і, відповідно, є безпідставним. Висновок митниці свідчить про неповне та поверхневе дослідження наданих документів, що є недопустимим при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості.
Більше того, митний орган у своїх доводах не пояснює, який саме вплив, на його думку, має наявність або відсутність запису «FREIGHT COLLECT» у коносаменті на числове значення складової митної вартості товару. Жодного нормативного обґрунтування, що підтверджувало б залежність числових показників митної вартості від формулювання у графі «Collect» коносамента, митницею не наведено.
Фактично митний орган не довів, яким чином зазначена інформація може впливати на достовірність чи документальне підтвердження транспортних витрат, які підтверджені повним комплексом первинних документів. За цих умов посилання митниці на зазначені обставини не може вважатися таким, що обґрунтовано ставить під сумнів заявлену митну вартість, та не відповідає вимогам статей 53 та 54 Митного кодексу України щодо мотивованості рішень контролюючого органу.
Згідно з пунктом 5 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
На думку суду, подані позивачем документи на підтвердження понесення витрат на транспортування є достатніми та повною мірою відповідають вимогам чинного законодавства.
Суд зазначає, що висновок у спірному рішенні про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. Відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.
Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.
Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. 
При вирішенні спору суд враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
При вирішенні спору суд керується усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16), за висновками якого митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
Отже, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Між тим принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами (таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі №300/784/24).
Водночас, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).
На переконання суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом.
Таким чином, підстави вважати, що рішення відповідача від 15.10.2025 №UA500110/2025/000126/1 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні. Тому таке рішення, на думку суду, є протиправним.
Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування спірного рішення про коригування митної вартості товарів.
Відповідно до частин першої, другої статті 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.
Отже, враховуючи, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15.10.2025 №UA500110/2025/000324 винесена з причини невизнання митної вартості товару за вартістю, визначеною декларантом, та прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів, яке судом визнано протиправним та скасовано, тому вказана картка відмови також підлягає визнанню протиправною та скасуванню.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 4844,80 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 12.12.2025 №4930 (а.с.15).
Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 15.10.2025 №UA500110/2025/000126/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15.10.2025 №UA500110/2025/000324.
Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДОК-АГРО» за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці судові витрати в сумі 4844,80 грн (чотири тисячі вісімсот сорок чотири грн 80 коп.).
Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ДОК-АГРО» (45516, Волинська область, Володимирський район, село Кремеш, вулиця Локацька, 2-А, ЄДРПОУ 40955973);
Відповідач: Одеська митниця (65078, Одеська область, місто Одеса, вулиця Лип Івана та Юрія, 21а, код ЄДРПОУ ВП 44005631).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій