ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4501/26 Справа № 208/4678/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С. М. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді – Пищиди М.М.
суддів: Свистунової О.В., Ткаченко І.Ю. 
за участю секретаря судового засідання – Літвінова І.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду міста Кам`янського від 27 червня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:
У травні 2024 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, у зв`язку з чим утворилася заборгованість перед позивачем, яка станом на 31.03.2024 року становить за кредитним договором №26257028980829 від 15.07.2016 року – 68 636,42 грн., з яких: 43 818,04 грн., та за кредитним договором №1002109940601 – 75 753,21 грн., з яких: 62 802,40 грн., заборгованість за кредитом; 7,27 грн., заборгованість за процентами; 12 943,54 грн., заборгованість за комісією.
Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 144389,63 грн.; вирішити питання судових витрат.
Рішенням Заводського районного суду міста Кам`янського від 27 червня 2025 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованості по кредитному договору від 15.07.2016 року № 26257028980829, у сумі 68 636 грн. 42 грн., з яких: - 43 818 грн. 04 коп., - заборгованість за кредитом; - 24 818 грн. 38 коп. – заборгованість за процентами.
Заборгованість по кредитному договору від 07.10.2022 року №1002109940601 – у сумі 62 809 грн., 67 коп., з яких: - 62 802 грн. 40 коп. – заборгованість за кредитом; - 7 грн. 27 коп. – заборгованість за процентами. Усього: 131 438 грн. 82 коп.
У решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» витрати за сплату судового збору у розмірі 2 205 грн. 12 коп.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою.
В обгрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та вважає, що висновки викладені в судовому рішенні не відповідають дійсним обставинам справи.
З урахуванням вкладеного, просить скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення в цій частині, яким відмовити у задоволенні позову.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги. 
Судом встановлено, що 15.07.2016 року Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_1 підписано заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно до якої: сума 1 000 гривень, строком на 12 місяці, розмір процентної ставки 49%.
Відповідно до Довідки про збільшення кредитного ліміту по Договору № 26257028980829 від 15.07.2016 року боржнику ОСОБА_1 встановлено кредитний ліміт 15.07.2016 року – 1 000 грн., збільшено 23.09.2016 року – 7 000 грн., збільшено 15.02.2018 року – 16 200 грн., збільшено 15.03.2019 року – 17 000 грн., збільшено 11.07.2019 року – 20 000 грн., збільшено 21.11.2019 року – 25 000 грн., збільшено 30.04.2020 року – 30 000 грн., збільшено 15.10.2020 року – 40 000 грн., зменшено 27.02.2022 року – 37 609 грн., збільшено 03.03.2022 року – 40 000 грн., збільшено 26.05.2023 року – 43 900 грн.
Згідно із розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача перед Банком за договором №26257028980829 від 15.07.2016 року станом на 31.03.2024 року у загальному розмірі становить 68 638,42 грн. з яких: заборгованість за кредитом 43 818,04грн., заборгованість за процентами 24818,38 грн.
Виписками АТ «ПУМБ» з особового рахунка ОСОБА_1 за кредитним договором підтверджується заборгованість відповідача перед банком, також розрахунком заборгованості.
07.10.2022 року Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_1 підписано заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно до якої: сума 64 149,11 гривень, строком на 48 місяці, зі сплатою 0,01 % річних та 1,50 % комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Також 07.10.2022 року ОСОБА_1 , підписано паспорт споживчого кредиту, у якому зазначається, що сума кредитного ліміту складає 64 149,11 гривень, строк кредитування 24 місяців, зі сплатою 0,01 % річних та 1,50 % комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Згідно із розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача перед Банком за договором №1002109940601 від 07.10.2022 року станом на 31.03.2024 року у загальному розмірі становить 68 638,4752 грн. з яких: заборгованість за кредитом 43 818,04грн., заборгованість за процентами 24 818,38 грн.
Виписками АТ «ПУМБ» з особового рахунка ОСОБА_1 за кредитними договорами підтверджує заборгованість відповідача перед банком, також розрахунком заборгованості.
Позивачем АТ «ПУМБ» направлено письмові вимоги (повідомлення) відповідачу ОСОБА_1 згідно якої банк вимагав від відповідача виконати зобов`язання перед АТ «ПУМБ» за кредитними договорами та погасити заборгованість в загальному розмірі 144 389,63 грн., протягом тридцяти днів з моменту отримання листа. Вказане вбачається із письмової вимоги (повідомлення) за вих. №KHO-44.2.2/196 від 31.03.2024 року.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та доведеності. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Вимогами ч. 1 ст.1056-1ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною.
Як вбачається із положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із вимогами ст. ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Статтею 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до положень ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі.
Як вбачається із наданих позивачем розрахунків, заборгованість відповідача перед Банком за договором №26257028980829 від 15.07.2016 року станом на 31.03.2024 року у загальному розмірі становить 68 638,42 грн. з яких: заборгованість за кредитом 43 818,04грн., заборгованість за процентами 24818,38 грн.; заборгованість відповідача перед Банком за договором №1002109940601 від 07.10.2022 року станом на 31.03.2024 року у загальному розмірі становить 68 638,4752 грн. з яких: заборгованість за кредитом 43 818,04грн., заборгованість за процентами 24 818,38 грн.
Оскільки відповідачем не надано доказів протилежного тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що нарахована позивачем сума заборгованості за договором №26257028980829 від 15.07.2016 року, а саме за кредитом у загальному розмірі становить 68 638,42 грн. з яких: заборгованість за кредитом 43 818,04грн., заборгованість за процентами 24818,38 грн., та заборгованості за договором №1002109940601 від 07.10.2022 року у загальному розмірі становить 68 638,4752 грн. з яких: заборгованість за кредитом 43 818,04грн., заборгованість за процентами 24 818,38 грн., є належними доказами.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані позивачем докази підтверджують укладення між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 договору кредиту, отримання відповідачкою позичених грошових коштів та їх неповернення позивачу, тобто невиконання відповідачкою умов, укладених договорів позики.
Апеляційний суд відхиляє посилання відповідача щодо неврахування судом першої інстанції правових висновків, викладених постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, оскільки зазначена справа не є релевантною до справи, яка переглядається, за фактичними обставинами, оскільки у самій підписаній відповідачкою заяві на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування викладені усі суттєві умови, притаманні кредитному договору строк кредитування, сума кредиту, порядок пролонгації договору, розмір процентів користування кредитними коштами, що виключає необхідність звертатися до інших документів Банку (Публічної пропозиції тощо) для з`ясування змісту спірних правовідносин.
Оскільки, умови кредитування узгоджено сторонами у Заяві № 1002109940601 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 06 жовтня 2022 року, тому апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про узгодження умов кредиту підписанням Паспорту споживчого кредиту.
За наведених обставин, суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то апеляційний суд їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Заводського районного суду міста Кам`янського від 27 червня 2025 року -  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.
Повний текст постанови складено 07 травня 2026 року.

Судді