ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 року	справа № 380/5608/25 м.Львів 	
Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/5608/25 за позовом  ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної патрульної поліції про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :
Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просить:
- визнати протиправною відмову Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності;
- зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України скласти висновок та прийняти рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 04.01.2024 його звільнено зі служби в поліції згідно з п.2 (за станом здоров`я (через хворобу) - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію». При цьому, під час виконання службових обов`язків він отримав травму, яка пов`язана з проходженням служби в поліції. За наслідками проходження оцінювання повсякденного функціонування особи позивачу з 20.05.2024 встановлено ІІІ групу інвалідності, яка пов`язана з проходженням служби в поліції. Однак, відповідачем протиправно відмовлено позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги. Позивач зазначив, що до заяви про призначення одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського було долучено всі необхідні документи. Вважає, що відмова відповідача порушує встановлену на законодавчому рівні можливість для виплати одноразової грошової допомоги, яка покликана надати гарантовану з боку держави соціальну допомогу поліцейським, стан здоров`я яких погіршився під час служби в поліції. Просить задоволити позовні вимоги.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву відповідно до якого проти позову заперечив. Зазначив, що позивачеві було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із розбіжністю в записах «захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції» у довідці про результати визначення в застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 027741 та «травма, отримана під час проходження служби в поліції (в результаті нещасного випадку, ні, не пов`язана з виконанням службових обов`язків)» у довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 626796. Тобто, не має чіткої підстави для виплати відповідної грошової допомоги, адже «одне другому» суперечить. Дані розбіжності у довідках позбавили Департамент патрульної поліції можливості здійснити Позивачеві відповідну виплату на основі конкретної норми ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію», що в свою чергу не надає можливості визначити розмір такої виплати у відповідності до ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію».
У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідач відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги з формальних підстав, тим самим порушивши його право на отримання цієї допомоги.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 07.04.2025 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та відповідачу встановлено строк для подання відзиву до суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.
Судом встановлені наступні обставини: 
ОСОБА_1 з 16.02.2016 перебував на службі в Національній поліції України, зокрема, на посаді інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП.
Згідно Свідоцтва про хворобу №722 від 20.12.2023, яке видано ДУ «ТМО МВС України по Львівській області», Позивач непридатний до служби в поліції.
Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №220/с від 04 січня 2024 року старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0004621), інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 управління патрульної поліції у Львівській області, з 12 січня 2024 року звільнено відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».
13.03.2024 Обласною МСЕК №1 позивачеві видано Довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА №027741. Даною довідкою позивачеві встановлено 25% ступеня втрати професійної працездатності, у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходженням служби в поліції, без встановлення групи інвалідності.
20.05.2024 Обласною МСЕК №1 Позивачеві видано Довідку до акта огляду медико соціальною експертною комісією серії 12ААА №626796. Даною довідкою Позивачеві встановлено ІІІ групу інвалідності та вказано, що травма отримана під час проходження служби в результаті нещасного випадку, ні, не пов`язана з виконанням службових обов`язків.
У Акті розслідування нещасного випадку №240/12 зазначено наступний висновок комісії:
«Відповідно до висновку службового розслідування УПП у Львівській області ДПП від 22.11.2021, дисциплінарна комісія у діях ОСОБА_1 встановила порушення чинного законодавства.
На підставі пункту 8 розділу ІІІ Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом Міністрества внутрішніх справ України від 05 жовтня 2020 року №705, комісія дійшла висновку, що зазначений нещасний випадок із страшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
Потерпілому надавалися роз`яснення щодо його прав на соціальну та матеріальну допомогу, відповідно до чинного законодавства.
За результатами розслідування складено акт за формою Н-1 (НПВ)».
28.06.2024 позивач до Департаменту патрульної поліції подав заяву щодо виплати одноразової грошової допомоги.
02.08.2024 Департаментом патрульної поліції надано відповідь про розгляд заяви щодо виплати одноразової грошової допомоги.(Дану відповідь долучаємо до цього Відзиву). У згаданій відповіді вказано наступне: 
«…У Департаменті патрульної поліції (далі ДПП) розглянуто Вашу заяву від 28.06.2024 про виплату одноразової грошової допомоги (далі - ОГД). Відповідно до рішення постійно діючої комісії з питань призначення та виплати ОГД (далі комісія) Вам відмовлено у виплаті ОГД, зважаючи на: невідповідність Вашої заяви вимогам додатку до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2024 року № 640 (далі - Порядок); відсутність належним чином завіреної копії акта розслідування нещасного випадку № 240/12 відповідно до абзацу десятого розділу 12 Порядку; розбіжність у записах «захворювання, пов`язане з проходженням служби в поліції» у довідці про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 027741 та «травма, отримана під час проходження служби в поліції (в результаті нещасного випадку, ні, не пов`язана з виконанням службових обов`язків)» у довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 626796. Крім того, інформуємо, що в разі усунення недоліків та надсилання до ДПП повного пакета документів відповідно до Порядку питання призначення ОГД буде розглянуто комісією…».
31.10.2024 позивач до Департаменту патрульної поліції подав ще одну заяву щодо виплати одноразової грошової допомоги.
02.12.2024 Департаментом патрульної поліції надано відповідь про розгляд заяви щодо виплати одноразової грошової допомоги.(Дану відповідь також долучаємо до цього Відзиву). У цій відповіді вказано наступне:
«…У Департаменті патрульної поліції розглянуто Вашу заяву від 31.10.2024 про виплату одноразової грошової допомоги (далі – ОГД). Відповідно до рішення постійно діючої комісії з питань призначення та виплати ОГД Вам відмовлено у виплаті ОГД, зважаючи на розбіжність у записах «захворювання, пов`язане з проходженням служби в поліції» у довідці про результати визначення в застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 027741 та «травма, отримана під час проходження служби в поліції (в результаті нещасного випадку, ні, не пов`язана з виконанням службових обов`язків)» у довідці до акта огляду медико соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 626796…»
Позивач не погодився з відмовою відповідача у виплаті одноразової грошової допомоги та звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон № 580-VIII).
Так, згідно з ч.1 ст.97 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі – Закон № №580-VIII), одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: 1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин; 2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції; 3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, чи в період дії воєнного стану під час безпосередньої участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією проти України, протягом шести місяців після його звільнення з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті; 4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті; 5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, чи в період дії воєнного стану під час безпосередньої участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією проти України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності; 6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.
Розміри одноразової грошової допомоги визначені законодавцем у положеннях ст.99 Закону №580-VIII, де указано, що розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату: 1) загибелі (смерті) поліцейського (пункт 1) - 750 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату; 2) смерті поліцейського (пункт 2) - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату; 3) визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності: а) I групи - 400 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату; б) II групи - 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату; в) III групи - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату; 4) визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності: а) I групи - 120 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату; б) II групи - 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату; в) III групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату; 5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) унаслідок причин, зазначених у пункті 5, - у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату; 6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) унаслідок причин, зазначених у пункті 6, - залежно від ступеня втрати працездатності у відповідних відсотках від 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.
Таким чином, зазначене положення Закону N 580-VIII застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):
1) причиною інвалідності є захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції;
2) інвалідність повинна бути встановлена до моменту звільнення або не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;
3) причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах, зокрема, Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах, зокрема, від 7 вересня 2018 року у справі №359/1238/17, від 19 вересня 2018 року у справі № 373/1188/16-а, від 20 вересня 2018 року у справі № 296/9456/16-а, від 29 жовтня 2018 року у справі №287/129/17-а, від 1 листопада 2018 року у справі № 822/3788/17, від 14 листопада 2018 року у справі №822/2525/17, від 14 листопада 2018 року у справі №821/182/18, від 13 листопада 2018 року у справі №822/3331/17, від 14 листопада 2018 року у справі №823/1225/18, від 23 листопада 2018 року у справі №822/1450/18, від 23 листопада 2018 року у справі №822/1872/18, від 23 листопада 2018 року у справі №822/962/18, від 22 січня 2019 року у справі № 2340/2663/18, від 20 лютого 2019 року у справі №812/484/18, від 15 квітня 2019 року у справі № 823/1798/18, від 10 жовтня 2019 року у справі №822/1083/18, від 5 лютого 2020 року у справі №810/836/18, від 30 березня 2020 року у справі №826/2761/18, від 23 квітня 2020 року у справі №822/999/18, від 13 травня 2020 року у справі №810/593/18, від 13 травня 2020 року у справі №810/593/18 та від 2 листопада 2022 року у справі №140/6115/21. від 10 серпня 2023 року N640/27462/20.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Статтею 101 Закону № 580-VIII закріплено вичерпний перелік підстав, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а саме призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2024 № 646 (далі - Порядок № 646).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 646 одноразова грошова допомога є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується у випадках, визначених частиною першою статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», у розмірах, встановлених статтею 99 Закону України «Про Національну поліцію».
Відповідно до пункту 5 Порядку № 646 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: 1) у разі загибелі (смерті) поліцейського - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; 2) у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена у витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, а в разі відсутності дати, з якої встановлено інвалідність, - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії; 3) у разі встановлення поліцейському ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата видачі довідки про результати визначення в застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.
Згідно з пунктом 10 Порядку № 646 для призначення і виплати одноразової грошової допомоги заява (рапорт) за формою згідно з додатком подається керівникові органу поліції, закладів освіти за останнім місцем проходження служби.
Відповідно до пункту 12 Порядку № 646 для призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі визначення інвалідності чи часткової втрати працездатності поліцейського без визначення інвалідності поліцейський подає в паперовій або електронній формі на адресу електронної пошти з дотриманням вимог законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг такі документи:
1) заяву (рапорт) про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням втрати працездатності чи інвалідності, до якої додаються: копія документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, передбаченого частиною першою статті 13 Закону України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус; копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті);
2) витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;
3) витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках);
4) постанову відповідної медичної (військово-лікарської) комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;
5) акт (акти) розслідування нещасного випадку, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, за формою, визначеною МВС, зокрема про те, що цей випадок не пов`язаний з учиненням поліцейським кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;
6) довідку органу, установи, організації, підрозділу, якими попередньо було здійснено виплату одноразової грошової допомоги, із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати).
Достовірність зазначеної інформації в заяві (рапорті) про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням втрати працездатності чи інвалідності або копій документів, зазначених в абзацах третьому і четвертому цього пункту, засвідчує своїм підписом особа, яка подає документи, та перевіряє особа, яка їх приймає. Засвідчення копій документів, зазначених у підпунктах 2-5 цього пункту, здійснює керівник установи, організації, підрозділу, що видав документ.
Достовірність зазначеної інформації в заяві (рапорті) про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням втрати працездатності чи інвалідності або копій документів, зазначених в абзацах третьому і четвертому цього пункту, засвідчує своїм підписом особа, яка подає документи, та перевіряє особа, яка їх приймає.
Засвідчення копій документів, зазначених у підпунктах 2-5 цього пункту, здійснює керівник установи, організації, підрозділу, що видав документ.
Згідно пункту 15 Порядку №646 у місячний строк з дня реєстрації заяви та визначення повного кола осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги (зокрема з урахуванням особистого розпорядження), бухгалтерська служба готує висновок про призначення одноразової грошової допомоги.
У разі відсутності підстав для призначення виплати одноразової грошової допомоги або у разі, коли документи (їх копії) подано не в повному обсязі чи не за належністю, керівник бухгалтерської служби органу поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій, письмово інформує заявника про прийняте рішення з обґрунтуванням підстав чи повернення документів.
Оскарження відсутності підстав для призначення одноразової грошової допомоги здійснюється в установленому законодавством порядку.
13.03.2024 Обласною МСЕК №1 позивачеві видано Довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА №027741. Даною довідкою позивачеві встановлено 25% ступеня втрати професійної працездатності, у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходженням служби в поліції, без встановлення групи інвалідності.
20.05.2024 Обласною МСЕК №1 Позивачеві видано Довідку до акта огляду медико соціальною експертною комісією серії 12ААА №626796. Даною довідкою Позивачеві встановлено ІІІ групу інвалідності та вказано, що травма отримана під час проходження служби в результаті нещасного випадку, ні, не пов`язана з виконанням службових обов`язків.
У Акті розслідування нещасного випадку №240/12 зазначено наступний висновок комісії:
« Відповідно до висновку службового розслідування УПП у Львівській області ДПП від 22.11.2021, дисциплінарна комісія у діях ОСОБА_1 встановила порушення чинного законодавства.
На підставі пункту 8 розділу ІІІ Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом Міністрества внутрішніх справ України від 05 жовтня 2020 року №705, комісія дійшла висновку, що зазначений нещасний випадок із страшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
Потерпілому надавалися роз`яснення щодо його прав на соціальну та матеріальну допомогу, відповідно до чинного законодавства.
За результатами розслідування складено акт за формою Н-1 (НПВ)».
Як вбачається з матеріалів справи, єдиною підставою для відмови у призначенні та виплаті ОГД позивачу відповідач зазначив наявність розбіжностей у медичних документах, а саме: у довідці про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА №027741 від 13.03.2024 вказано «захворювання, пов`язане з проходженням служби в поліції», тоді як у Довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №626796 від 20.05.2024 зазначено «травма, отримана під час проходження служби в поліції (в результаті нещасного випадку, ні, не пов`язана з виконанням службових обов`язків)».
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції.
Аналіз зазначеної правової норми свідчить, що законодавець чітко розмежував правові підстави для виплати ОГД, визначивши у пункті 3 цієї ж статті умову пов`язаності з «виконанням службових обов`язків», тоді як для застосування пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII достатньою та єдиною умовою є пов`язаність травми чи захворювання з процесом «проходження служби», незалежно від того, чи виконував поліцейський у цей конкретний момент безпосередні службові обов`язки (завдання).
Зважаючи на те, що факт настання інвалідності ІІІ групи внаслідок причин, пов`язаних саме з проходженням служби, належним чином зафіксований у у довідці про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА №027741 від 13.03.2024 та у Довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №626796 від 20.05.2024, у відповідача не було законних підстав для відмови у виплаті ОГД з посиланням на відсутність зв`язку з виконанням службових обов`язків чи у формальних розбіжностях у цих довідках.
Як вже встановлено судом, позивач реалізував право на отримання одноразової грошової допомоги, звернувшись у встановленому порядку із заявою/рапортом до органу поліції за останнім місцем проходження служби та надавши документи, передбачені Порядком №646.
Водночас суд вважає доводи відповідача щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги необґрунтованими, оскільки Закон №580-VIII містить вичерпний перелік випадків, коли виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, однак встановлення інвалідності під час проходження служби в поліції до таких випадків не відноситься.
Відтак, наявні підстави для визнання протиправною відмову відповідача у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).
Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
З огляду на вищенаведене, порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання Департаменту патрульної поліції Національної поліції України скласти висновок та прийняти рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги передбаченої п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 III групи інвалідності, що настала внаслідок проходження служби в поліції.
Відтак, вищевказаний спосіб захисту порушених прав позивача відповідає об`єкту порушеного права й у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним та в повній мірі забезпечить повне припинення порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні підлягають повному задоволенню.
Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.
Вирішуючи питання про розмір витрат які підлягають відшкодуванню на користь позивача суд бере до уваги що спірні правовідносини за складом учасників, підставами виникнення спору, позовними вимогами та законодавством, яке їх регулює, підлягає вирішенню на основі типового застосування норм матеріального права, що на переконання суду свідчить про те, що витрати заявлені позивачем не є достатньо обґрунтованими та співмірними до позовних вимог.
Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Враховуючи обсяг наданих доказів та їх достатність з огляду на вимоги КАС України, а також спосіб який обрано судом для захисту порушених прав позивача, суд вбачає підстави для відшкодування витрат пов`язаних з наданням правової допомоги адвоката в сумі 1500 грн.
Згідно ч. 1ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 262-263, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

В И Р ІШ И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста, 3, ЄДРПОУ 40108646) про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії - задоволити повністю.
Визнати протиправною відмову Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги передбаченої п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 III групи інвалідності, що настала внаслідок проходження служби в поліції.
Зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України скласти висновок та прийняти рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги передбаченої п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 III групи інвалідності, що настала внаслідок проходження служби в поліції.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста, 3, ЄДРПОУ 40108646) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста, 3, ЄДРПОУ 40108646) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу на суму 1500,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу. 

Суддя	Гавдик Зіновій Володимирович