УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/4423/25 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л. А. 
Категорія 55 Доповідач Борисюк Р. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року 

Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Борисюка Р.М.,
суддів Галацевич О.М., Павицької Т.М., 
з участю секретаря 
судового засідання Лугини О.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі цивільну справу № 279/4423/25 за позовом Правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дім моєї мрії» до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинення дій, 
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Барановського Ігоря Івановича на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 жовтня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Недашківської Л.А. у місті Коростень,

в с т а н о в и в:

У липні 2025 року голова правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дім моєї мрії» (далі ОСББ «Дім моєї мрії», позивач) ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила:
-скасувати повідомлення Управління Державної архітектурно – будівельної інспекції у Житомирській області про початок виконання будівельних робіт від 16 грудня 2020 року «Реконструкція приміщення 4 по вулиці Музейна,5 під житлові кватири без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані»; замовник ОСОБА_1 ; за адресою: АДРЕСА_1 ;
-зобов`язати ОСОБА_1 привести у відповідний стан, який існував до її втручання, шляхом усунення пошкоджень несучої стіни 4-го під`їзду на 1-му поверсі 5-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Крім того, просила стягнути з відповідачки сплачений судовий збір в сумі 3028 грн та 500 грн витрати на проведення робіт.
Позов мотивувався тим, що 09 березня 2016 року рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку під назвою «Дім моєї мрії», яке в подальшому було зареєстроване, як юридична особа. Протоколом №1 засідання правління ОСББ «Дім моєї мрії» від 26 березня 2021 року було обрано головою правління ОСББ «Дім моєї мрії» ОСОБА_2 .
Зазначала, що 22 жовтня 2024 року в 4 під`їзді на 1 поверсі їх будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , невідома ремонтна бригада здійснила руйнування стіни. Після виклику поліції стало відомо, що стіну свідомо руйнує одна із співвласниць будинку ОСОБА_1 , з метою пробивання дверей до свого нежитлового приміщення. Даний факт було зафіксовано актом пошкодження спільного майна від 22 жовтня 2024 року.
Робітниками було демонтовано і відставлено поштову скриньку, висвердлено наскрізний отвір у несучій стіні 4-го під`їзду, з якого стирчав неізольований провід ( і продовжує там знаходитись), а також висвердлено перфоратором отвір шириною 1 м, висотою 10 см, глибиною 10 см.
Відповідно до договору купівлі – продажу від 02 квітня 2020 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М., зареєстровано за №1814, ОСОБА_1 придбала 31/100 часток у праві власності на вбудоване приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яке зареєстроване 02 квітня 2020 року (номер запису 36158695), 21 жовтня 2020 року, вказана частка виділена в окремий об`єкт як приміщення 4.
Рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради від 21 жовтня 2020 року №508 відповідачці надано дозвіл на підготовку вихідних даних на реконструкцію вказаного приміщення під житлові квартири без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані.
Стверджувала, що ОСОБА_1 не вперше намагається зруйнувати стіни в їх будинку. У 2021 році вона теж почала свердлити стіни в 3-му та 4-му під`їздах. Після її ремонтних робіт на першому поверсі 3-го під`їзду пішла тріщина. Також викликали поліцію. Листом від 06 січня 2021 року №1 відповідачку було повідомлено про необхідність утриматися від виконання робіт по втручанню в несучу та капітальні стіни в під`їздах до рішення загальних зборів ОСББ «Дім моєї мрії». 
За результатами проведених 05 лютого 2021 року Загальних зборів ОСББ «Дім моєї мрії» в наданні дозволу відповідачці на реконструкцію нежитлового приміщення з метою пробивання виходів в під`їзди №3 та №4 було відмовлено (протокол №7), оскільки дані роботи несуть загрозу життю та здоров`ю співмешканцям даного будинку. Про рішення Загальних зборів було проінформовано ОСОБА_1 .
З урахуванням того, що відповідачка і надалі продовжує здійснювати реконструкцію свого нежитлового приміщення, було надіслано запит до Державної інспекції архітектури та містобудування України щодо законності наданих відповідачем документів для здійснення реконструкції під квартири. 
Державною інспекцією архітектури та містобудування України було повідомлено, що у Реєстрі будівельної діяльності не виявлено протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку щодо погодження проведення робіт по реконструкції, зазначеного в п.5 Містобудівних умов та обмежень МU01:4318-3127-4678-0159.
Позивач вважає, що реконструкція здійснена відповідачкою без отримання згоди позивача. Відповідачка порушила цілісність несучої огороджувальної стіни будинку, змінила зовнішній вигляд стіни у під`їзді.
Відповідно до довідки оцінювача ОСОБА_3 про проведення роботи з визначенням вартості усунення пошкоджень несучої стіни 4-го під`їзду на 1-му поверсі 5-ти поверхового житлового будинку за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вартість усунення пошкоджень станом на 18.07.2025 року становить 4 000 грн.
Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 жовтня 2025 року позов задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_1 привести у відповідальний стан, який існував до втручання ОСОБА_1 , шляхом усунення пошкоджень несучої стіни 4-го під`їзду на 1-му поверсі 5-ти поверхового житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 . В решті вимог позову відмовлено. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь Правління ОСББ «Дім моєї мрії» судовий збір в сумі 3028 грн та 500 грн витрати на проведення робіт.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 – адвокат Барановський І.І. подав апеляційну скаргу, де просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСББ «Дім моєї мрії» у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.
Зазначає, що мотивувальною частиною судового рішення встановлено, що здійснення контролю за дотриманням будівельних робіт під час проведення будівельних робіт не належить до компетенції виконавчого комітету міської ради (лист Коростенського міського голови № 02-17/2564 від 15.11.2024), відповідно до законодавства ці функції покладено на Державну інспекцію архітектури та містобудування (далі ДІАМ).
Проте судом не враховано, що ДІАМ не забороняла відповідачці проводити певні роботи, а також не враховано, що ОСОБА_1 має певні дозволи і висновки.
Зокрема, рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради від 21 жовтня 2020 року № 508 відповідачці надано дозвіл на підготовку вихідних даних на реконструкцію вказаного приміщення під житлові квартири без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані.
Повідомленням Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області про початок виконання будівельних робіт від 16 грудня 2020 року «Реконструкція приміщення 4 по АДРЕСА_2 під житлові квартири без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані» дозволено ОСОБА_1 розпочати проведення відповідних робіт.
Вказує, що представник ОСББ «Дім моєї мрії» не зазначив у позовній заяві і не подав суду доказів, що роботи, які провела відповідачка ОСОБА_1 , підпадають під визначення «реконструкція» житлового будинку АДРЕСА_2 .
Лист голови ОСББ, що дані роботи приводять до руйнування стін в 3-му під`їзді, не може вважатися достатнім доказом порушень будівельно-технічного стану будинку, оскільки він містить неправдиву інформацію.
Суду не подано жодних належних доказів: якою саме за інженерно-технічним станом була стіна до моменту початку проведення у ній прорізу ОСОБА_1 ; коли саме за часом було здійснено проріз у тому виді, на який посилається позивач; яким саме за геометричними розмірами був зроблений проріз у стіні; негативних наслідків, загроз, інженерно-технічному стану стіни та/або будинку.
Також представник відповідача зазначив, що експертною оцінкою окремих проектних рішень (виконання прорізів в несучих стінах) від 06 травня 2021 року зроблено висновок: «Таким чином запроектований проріз в існуючій капітальній стіні виконано згідно рекомендацій та вимог чинних норм та не становить небезпеки для подальшої експлуатації будівлі».
У відзиві представник ОСББ «Дім моєї мрії» апеляційну скаргу не визнав, просить відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін.
У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник відповідачки – адвокат Барановський І.І. апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити і надав пояснення, які відповідають доводам поданої скарги.
Також у судовому зсіданні відповідачка ОСОБА_1 апеляційну скаргу просила задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу ОСББ «Дім моєї мрії» у задоволенні його позовної заяви в повному обсязі.
Належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи представник позивача в судове засідання не з`явився, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у його відсутність, що передбачено положеннями частини 2 статті 372 ЦПК України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне. 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, місцевий суд мотивував його тим, що діями відповідачки порушені вимоги Законів України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та положення Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Тому, право власності співвласників цього будинку підлягає відновленню, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 вчинення певних дій з метою відновлення первісного стану приміщень будинку АДРЕСА_2 . У решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.
Колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції враховуючи таке.
Встановлено, що 09 березня 2016 року рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке в подальшому було зареєстроване як юридична особа і вказане ОСББ є балансоутримувачем цього житлового будинку.
Згідно даних протоколу №1 засідання правління ОСББ « Дім моєї мрії» від 26 березня 2021 рок головою правління ОСББ було обрано Білоцьку А. В.
Як убачається із матеріалів справи відповідачка є власником нежитлового приміщення 4, що знаходиться на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 .
Рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради від 21 жовтня 2020 року №508 відповідачці надано дозвіл на підготовку вихідних даних на реконструкцію нежитлового приміщення під житлові квартири без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані.
Згідно копії протоколу №7 від 05.02.2021 Загальних зборів ОСББ «Дім моєї мрії», ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на реконструкцію належного їй нежитлового приміщення, з метою пробивання виходів в підїзди № НОМЕР_1 та АДРЕСА_3 ( а.с. 18-19).
Відповідно до копії Акту пошкодження спільного майна від 22 жовтня 2024 року та долучених фотосвітлин до нього, співвласниками ОСББ « Дім моєї мрії» у четвертому під`їзді на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 виявлено пошкодження несучої стіни будинку. Присутні там робітники підтвердили факт виконання ними робіт у під`їзді за вказівкою ОСОБА_1 ( а.с. 11-13).
Згідно копії повідомлення Державної інспекції архітектури та містобудування України на запит ОСББ «Дім моєї мрії» у реєстрі будівельної діяльності не виявлено протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку щодо погодження проведення робіт по реконструкції, зазначеного у пункті 5 Містобудівних умов та обмежень ( а.с. 15, зворот).
Діяльність ОСББ врегульована Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків», відповідно до статті 10 якого вищим органом об`єднання є загальні збори співвласників, рішення яких є обов`язковими для всіх співвласників, виключно загальними зборами може бути прийнято рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд.
За змістом частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).
На підставі частини 2 статті 369 ЦК України, розпоряджання і використання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом, та на підставі статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників.
У статті 1 Закону України від 29 листопада 2001 року №2866-ІІІ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон № 2866-ІІІ) наведено визначення термінів за яким об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.
Також у цій статті наведено визначення таких термінів: житловий комплекс - єдиний комплекс нерухомого майна, що утворений земельною ділянкою в установлених межах, розміщеним на ній жилим багатоквартирним будинком або його частиною разом із спорудами та інженерними мережами, які утворюють цілісний майновий комплекс; загальне майно - частина допоміжних приміщень житлового комплексу, що можуть використовуватися згідно з їх призначенням на умовах, визначених у статуті об`єднання (кладові, гаражі, в тому числі підземні, майстерні тощо); конструктивні елементи багатоквартирного будинку - частини споруди, які забезпечують її цілісність та необхідні технічні умови функціонування (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, сходові марші, конструкції даху, покрівля, в`їзна група тощо); нежиле приміщення - приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин.
В статті 18 Закону визначені зобов`язання об`єднання: забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласниками; звітувати загальним зборам про виконання кошторису об`єднання за рік; забезпечувати виконання вимог статуту об`єднання; виконувати свої договірні зобов`язання; забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна; припиняти дії третіх осіб, що утруднюють або перешкоджають реалізації прав володіння, користування і розпорядження спільним майном співвласниками; у випадках, передбачених законодавством, статутом об`єднання, представляти інтереси співвласників відповідно до наданих повноважень у відносинах з третіми особами.
Статтею 4 Закону визначено, що Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Згідно положень п. 6 ч. 1 статті 1, ч. 1 статті 5, ч.1 статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку - це приміщення загального користування (у тому числі допоміжні); допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку є приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення). Спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Управління багатоквартриним будинком здійснюється його співвласниками.
Відповідно до статей 382, 383 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несучо-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 травня 2021 року у справі № 461/9578/15-ц викладено висновок, що будь-які переобладнання або перепланування допоміжних приміщень у жилих багатоквартирних будинках можуть проводитися тільки за згодою співвласників і за умови, що такі зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку. 
Отже, щоб не порушувався принцип спільності здійснення права спільної сумісної власності, будь-яка дія стосовно переобладнання чи реконструкції допоміжних приміщень вимагає погодження всіх співвласників.
Для проведення власником приватного житлового фонду переобладнання і перепланування житлових приміщень, зокрема тих, які передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, необхідний дозвіл власника будинку (квартири). На підставі дозволу співвласників на проведення переобладнання і перепланування житлових приміщень власник звертається до виконавчого комітету місцевої ради.
Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Статтею 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".
Перелік документів для здійснення будівельних робіт затверджено Постановою кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466 «Про порядок виконання підготовчих робіт».
Місцевий суд вірно зауважив, що повідомлення про початок виконання будівельних робіт є дозвільним документом на проведення будь-яких будівельних робіт, і являється лише документом, який подається замовником або підрядником до державник органів перед початком будівництва. 
Дане повідомлення ніяких правових наслідків не несе, проведення реконструкції багатоквартирного будинку здійснюється на підставі рішення загальних зборів ОСББ та отримані низки дозвільних документів.
Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо зобов`язання ОСОБА_1 привести у первісний стан, який існував до її втручання, шляхом усунення пошкоджень несучої стіни 4-го під`їзду на 1 поверсі 5-ти поверхового житлового будинку по АДРЕСА_2 , оскільки вона вчинила дії з метою переобладнання допоміжного приміщенням, яке перебуває у спільній власності мешканців багатоквартирного будинку, без достатньої правової підстави.
В силу частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Посилання представника відповідачки в апеляційній скарзі на Висновок експертної оцінки окремих проектних рішень щодо частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 від 06 травня 2021 року, виконаної ФОП ОСОБА_4 є безпідставними, враховуючи, що експерт не попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві відомості у висновку, що є обов`язковою вимогою при виконанні експертних досліджень.
Отже, суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Доводи апеляційної скарги щодо незаконності рішення місцевого суду, наведені у скарзі, не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які ґрунтовно, повно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди апелянта з висновками щодо їх оцінки.
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими, а рішення суду є законним та ґрунтується на встановлених обставинах справи.
За приписами пункту 1 частини 1 стаття 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відтак, у відповідності до положень статті 375 ЦПК України, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду – без змін.
Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, немає.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Барановського Ігоря Івановича залишити без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 жовтня 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 20 травня 2026 року.