ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року	Львів	Справа № 380/12799/24 пров. № А/857/22304/26	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді	Матковської З. М.	
суддів -	Мандзія О. П.	
 	Мікули О. І.	
за участю секретаря судового засідання: Рибачука А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2026 року у справі № 380/12799/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій,
головуючий суддя першої інстанції – Мартинюк В.Я, час ухвалення - 11.20. год.,
місце ухвалення – м. Львів, дата складання повного тексту – 17.03.2026

В С Т А Н О В И В :

Позивач Державний реєстратор Глинянської міської ради Львівського району Львівської області Кіріченко В.В. звернувся в суд з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ від 06.06.2024 року №1699/5 Міністерства юстиції України «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Глинянської міської ради Львівського району Львівської області ОСОБА_1 ».
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 06.06.2024 року на підставі наказу Міністерства юстиції України № 13767/7 від 17.05.2024 року «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора Глинянської міської ради Львівського району Львівської області ОСОБА_1 » відповідачем проведено камеральну перевірку дотримання позивачем вимог законодавства під час проведення реєстраційних дій за заявами зареєстрованими у базі даних заяв Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №№ 47023671, № 47023751, 47023724, 47023662, 47023655, 47023719, 47023696, 47023652, 47023647, 47023706, 47023683, 47023676,47023635, 47023629, 47023625, 47023613, 46966266, 46966257, 46966250, 46966230, 46966068, 46966048, 46966221, 46966036, 46966205, 46966188, 46966174, 46966162, 46966150, 46966027, 46966007, 46965993, 46965506, 4665488, 46965883, 46965846, 46965683, 46965901, 4665664, 46965464, 46965635, 46965705, 46965600, 46965578, 46965447, 46965421, 46965399, 46965354. За результатами перевірки відповідачем складено акт від 06.06.2024 року № 2886/19.1.1/24 про порушення вимог статей 3, 10, 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також пунктів 12, 54 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою КМ України № 1127 від 25.12.2015 року. На підставі акта перевірки Міністерством юстиції України прийнято та направлено на адресу Відділу «Центр надання адміністративних послуг Заболотцівської сільської ради» наказ № 1699/5 від 06.06.2024 року «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Глинянської міської ради Львівського району Львівської області ОСОБА_1 », яким позивачу тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 (два) місяці). Згідно акта № 2886/19.1.1/24 від 06.06.2024 року за результатами проведення камеральної перевірки комісією Міністерства юстиції України було встановлено порушення вимог статей 3,10, 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також пунктів 12, 54 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою КМ України №1127 від 25.12.2025 року, оскільки проведено державну реєстрацію права власності за відсутності документа щодо наявності технічної можливості поділу нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин, а також за відсутності документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Такі висновки позивач вважав безпідставними, просить скасувати наказ, прийнятий за результатами проведення перевірки та задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2026 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано прийнятий Міністерства юстиції України, наказ від 06.06.2024 № 1699/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Глинянської міської ради Львівського району Львівської області ОСОБА_1 ». Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 1211 грн. 30 коп. сплаченого судового збору.
Не погоджуючись із рішення суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга. Міністерство юстиції України вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам чинного законодавства та дійсним обставинам справи.
Апелянт зазначає, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-ІУ (далі - Закон) (в редакції на дату вчинення реєстраційних дій), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Пунктом 8 частини першої статті 2 Закону передбачено, що реєстраційна справа - сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документів, сформованих у процесі проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються у паперовій та електронній формі. Виготовлення електронних копій документів та розміщення їх у Реєстрі є невід`ємною частиною процедури державної реєстрації прав, передбаченої Законом. Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що норми Закону України № 1952-ІУ встановлюють обов`язок державного реєстратора формувати реєстраційну справу в електронній формі задля можливості повно та об`єктивно здійснити контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації саме на підставі даних Державного реєстру прав, є надуманим, оскільки таке формулювання норми Закону відсутнє.
Наголошує, що Комісією за результатами камеральної перевірки щодо позивача не було встановлено порушення пункту 7 частини третьої статті 10 Закону, оскільки в Державному реєстрі прав, а саме у розділі заяв «до заяви додано» відсутній перелік документів, який був би долучений Заявником до заяви. Друковану форму заяв сформовано державним реєстратором Кіріченко В.В. Вказані факти не були взяті до уваги судом першої інстанції, однак і не були спростовані, що свідчить про неповне з`ясування судом обставин, що мають суттєве значення для справи.
Щодо порушень, встановлених за результатами камеральної перевірки, то апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки судом першої інстанції не було в повному обсязі досліджено порушень, виявлених під час проведення камеральної перевірки.
Так, за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію права власності від 28.07.2021 № 47023671 (далі - Заява), поданої ОСОБА_2 (далі - Заявник), державним реєстратором Кіріченко В.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.07.2021 за № 59575389, на підставі якого відкрито розділ у Державному реєстрі прав за № 2421986646236 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та проведено державну реєстрацію права власності за Заявником (номер запису 43251362). Вищевказана квартира утворилася у результаті поділу об`єкта нерухомого майна - житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з реєстраційним номером 2410476746236. Згідно з відомостями Державного реєстру прав до заяви додано: заяву від 27.07.2021, справжність підписів на якій 27.07.2021 засвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Орач Х.І., зареєстровано в реєстрі за №№ 460, 461, 462, 463, 464, 465, 466, 467, 468, 469, стосовно згоди власників на розподіл належного їм на праві приватної спільної часткової власності нерухомого майна; технічний паспорт, виготовлений станом на 26.06.2021 ФОП ОСОБА_3 .
Перевіркою встановлено, що державним реєстратором Кіріченко В.В. проведено державну реєстрацію прав за відсутності документа щодо наявності технічної можливості поділу нерухомого майна, можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин та документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Пунктом 1 частини першої статті 23 Закону визначено підстави для зупинення розгляду заяви, зокрема подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством. Таким чином, державним реєстратором Кіріченком В.В. при проведенні державної реєстрації порушено вимоги статей 3, 10, 23 Закону, пунктів 12, 54 Порядку № 1127, оскільки проведено державну реєстрацію за відсутності: документа щодо наявності технічної можливості поділу нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин; документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.
За результатом розгляду заяв №№ 47023751, 47023724, 47023662, 47023655, 47023719, 47023696, 47023652, 47023647, 47023706, 47023683, 47023676, 47023635, 47023629. 47023625. 47023613.46966266. 46966257. 46966250. 46966230. 46966068, 46966048, 46966221,46966036, 46966205, 46966188, 46966174, 46966162,46966150, 46966027, 46966007, 46965993, 46965506, 46965488, 46965883, 46965846, 46965683, 46965901. 46965664, 46965464, 46965635. 46965705. 46965600. 46965578. 46965447, 46965421, 46965399, 46965354 (далі - Заяви) державним реєстратором Кіріченком В.В. прийнято відповідні рішення щодо державної реєстрації права власності на квартири.
До Заяв було подано ідентичні пакети документів для державної реєстрації права власності, як до Заяви 1, у зв`язку з чим державним реєстратором Кіріченком В.В. допущені аналогічні порушення вимог статей 3, 10, 23 Закону, пунктів 12, 54 Порядку № 1127.
За результатами дослідження документів реєстраційних справ в паперовій формі за заявами №№ 47023671 ,47023751, 47023724, 47023662, 47023655, 47023719, 47023696, 47023652, 47023647, 47023706, 47023683, 47023676, 47023635, 47023629, 47023625, 47023613,46966266, 46966257, 46966250, 46966230, 46966068, 46966048, 46966221,46966036, 46966205, 46966188, 46966174, 46966162,46966150, 46966027, 46966007, 46965993, 46965506, 46965488, 46965883, 46965846, 46965683, 46965901, 46965664, 46965464, 46965635, 46965705, 46965600, 46965578, 46965447, 46965421, 46965399, 46965354, судом першої інстанції зазначено, що: «У кожній із згаданих реєстраційних справах наявні документи щодо наявності технічної можливості поділу нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин (висновки щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна) та документу, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (довідки Виконавчого комітету Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області)».
В той же час, судом першої інстанції зроблено висновок про те, що: «Відтак у суду не виникає сумніву у тому, що на час проведення перевірки електронні справи не містили документів щодо наявності технічної можливості поділу нерухомого майна, можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин та документів, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси».
Отже, як вбачається з матеріалів справи та підтверджується судом, на момент проведення камеральної перевірки щодо позивача, документи щодо наявності технічної можливості поділу нерухомого майна, можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин та документи, що підтверджують присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, були відсутні у документах доданих до Заяви, а отже і відсутні в Державному реєстрі прав, тому Комісія не могла апріорі знати про їх існування, що повністю підтверджує той факт, що Комісією обґрунтовано встановлено порушення позивачем вимог статей 3, 10, 23 Закону та пункту 12, 54 Порядку № 1127. Таким чином, проведення Позивачем реєстраційних дій за відсутності документа щодо наявності технічної можливості поділу нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин та документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, є безумовним порушенням законодавства у сфері державної реєстрації прав.
Наголошує, що з матеріалів справи, зокрема зі змісту заяв №№ 47023671 ,47023751, 47023724, 47023662, 47023655, 47023719, 47023696, 47023652, 47023647, 47023706, 47023683, 47023676, 47023635, 47023629, 47023625, 47023613,46966266, 46966257, 46966250, 46966230, 46966068, 46966048, 46966221,46966036, 46966205, 46966188, 46966174, 46966162,46966150, 46966027, 46966007, 46965993, 46965506, 46965488, 46965883, 46965846, 46965683, 46965901, 46965664, 46965464, 46965635, 46965705, 46965600, 46965578, 46965447, 46965421, 46965399, 46965354 вбачається, що у розділі заяв «до заяви додано» відсутній перелік документів, який був би долучений Заявником до заяв.
Апелянт зауважує, що дослідження судом першої інстанції реєстраційних справ у паперовій формі не спростовує того факту, що на момент вчинення реєстраційних дій позивачем та на момент проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі прав, були відсутні документи, необхідні для відповідної реєстрації, що робить реєстраційну дію незаконною в розумінні публічного порядку, як і не підтверджує факту подання таких документів у паперовій формі Заявником одночасно із заявою про державну реєстрацію прав.
Також звертає увагу на той факт, що як в позовній заяві, так і в інших процесуальних документах, державний реєстратор Кіріченко В.В. посилається лише на наявність висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна № 42-2021 від 17.07.2021, як на підставу для проведення реєстраційних дій, однак такий позивачем не надавався. При цьому, позивачем взагалі не зазначалось про наявність документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.
Однак судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення, зазначено про наявність такого документа у матеріалах реєстраційної справи у паперовому вигляді станом на дату вчинення реєстраційних дій позивачем. Зважаючи на наведені факти, апелянт стверджує, що роблячи висновок про правомірність проведення реєстраційних дій позивачем на підставі документів, наявних у матеріалах паперової реєстраційної справи, суд фактично втрутився у дискреційні повноваження Мін`юсту, перебрав на себе функції контролюючого органу та здійснив «переоцінку» доказів, які не були і не могли бути предметом камеральної перевірки, оскільки були відсутні в Державному реєстрі прав (не були розміщені в електронній реєстраційній справі).
Міністерство наголошує, що порядок державної реєстрації прав складає єдину процедуру послідовних дій державного реєстратора, дотримання якого державним реєстратором забезпечує гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених Законом.
Оскільки документи щодо наявності технічної можливості поділу нерухомого майна, можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин та документи, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, були відсутні в Державному реєстрі прав, а також у розділі заяв «до заяви додано» відсутній перелік документів, який був би долучений Заявником до заяв, тому Комісія не могла апріорі знати про їх існування, що повністю підтверджує той факт, що Комісією обґрунтовано встановлено порушення Позивачем вимог статей 3, 10, 23 Закону та пункту 12, 54 Порядку № 1127. Таким чином, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що відповідачем встановлено порушення в діях позивача саме пункту 7 частини третьої статті 10 Закону.
Також апелянт вважає невірним висновок суду першої інстанції про те, що «...уповноважений орган має оцінити висновок комісії з проведення камеральної перевірки, викладений в акті перевірки у формі пропозиції, його мотивацію, обґрунтованість і за результатами розгляду прийняти відповідне рішення».
Покликаючись на норми Порядку № 990, апелянт зазначає, що в акті про проведення камеральної перевірки зазначаються: дата проведення камеральної перевірки; прізвище, ім`я та по батькові посадових осіб Мін`юсту, що проводили камеральну перевірку; підстава проведення камеральної перевірки; опис виявлених порушень порядку державної реєстрації (з посиланням на відповідні норми законів) із зазначенням підтвердних документів чи відомостей з реєстрів; пропозиції стосовно змісту рішення за результатами проведеної камеральної перевірки. Отже законодавством чітко визначено зазначення виявлених порушень саме в акті за результатами камеральної перевірки.
Пунктом 14 Порядку № 990 встановлено, що за результатами проведення камеральної перевірки у разі наявності порушень встановленого законом порядку державної реєстрації на підставі акта комісії про проведення камеральної перевірки Мін`юстом приймається вмотивоване рішення про результати проведення камеральної перевірки та притягнення державного реєстратора уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації до передбаченої законом відповідальності з урахуванням вчинених одноразового грубого чи неодноразових істотних порушень законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах, а також з урахуванням наявних у Мін`юсті відомостей щодо неодноразового застосування до відповідного державного реєстратора протягом останніх дванадцяти місяців заходів, пов`язаних з тимчасовим блокуванням чи анулюванням доступу до реєстрів. Отже, акт за результатами перевірки має обов`язковий характер для ухвалення рішення Мін`юстом про притягнення державного реєстратора до відповідальності. Так, на виконання вимог пункту 131 Порядку № 990 за результатами камеральної перевірки в Державному реєстрі прав щодо Позивача, Комісією було складено Акт від 06.06.2024 № 2886/19.1.1/24 (далі - Акт), де чітко зазначено підстави проведення перевірки; опис виявлених порушень у сфері державної реєстрації прав з посиланням на відповідні норми законів, а саме вимог статей 3, 10, 23 Закону, пунктів 12, 54 Порядку № 1127, пропозиції стосовно змісту рішення за результатами проведеної перевірки. Також в Акті міститься інформація, що Позивачем вже приймались рішення з порушенням процедури у сфері державної реєстрації прав, у зв`язку з чим протягом останніх дванадцяти місяців до нього застосовувались заходи відповідальності на підставі наказу Міністерства юстиції України від 21.12.2023 № 4353/5 (тимчасово блоковано доступ до Державного реєстру прав строком на 1 (один) місяць). Зі замісту оскаржуваного Наказу № 1699/5 вбачається, що підставою його винесення був Акт, який і містить детальний опис порушень законодавства з боку позивача та інформацію про неодноразове застосування до нього заходів відповідальності.
Зауважує, що законодавством не передбачено вимог зазначення в наказі мотивів встановлених порушень за результатами проведення камеральної перевірки. У свою чергу, Акт за результатами камеральної перевірки, на підставі якого приймається рішення, має містити опис виявлених порушень порядку державної реєстрації із посиланням на відповідні норми законів, оскільки такий Акт дає змогу Мін`юсту прийняти обґрунтоване рішення.
При прийнятті оскаржуваного Наказу № 1699/5 відповідач діяв у межах та у спосіб передбачений чинним законодавством, оскільки вказане вище рішення було обґрунтовано прийнято на підставі Акта, який за змістом та формою відповідає вимогам законодавства України.
При визначенні заходу відповідальності за встановлені порушення Комісія виходить з того, що основними засадами державної реєстрації прав є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження та внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених Законом, а тому їх порушення, які полягають у недотриманні встановленого порядку та процедур, створюють загрозу гарантіям непорушності права власності та існуючому правопорядку. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 371 Закону за результатами проведення перевірок державних реєстраторів Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, приймає вмотивоване рішення про тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав. В свою чергу, пунктом 17 Порядку № 990 передбачено, що у разі виявлення в діях державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації порушень у сфері державної реєстрації, не передбачених пунктом 16 цього Порядку, застосовується пункт 1 частини другої статті 371 Закону. При цьому строк тимчасового блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації до реєстрів не може бути меншим ніж два тижні та перевищувати три місяці. Тимчасове блокування доступу до реєстрів є контрольною функцією, яка застосовується виключно у випадку вчинення державними реєстраторами порушень в процесі вчинення реєстраційних дій. Блокування доступу передбачає тимчасове позбавлення державного реєстратора прав користувача Державного реєстру прав, які поновлюються після закінчення строку блокування, визначеного Міністерством юстиції України. Тобто, вжиті рішенням відповідача заходи блокування доступу до Державного реєстру прав за своєю природою є тимчасовим заходом, який після закінчення строку, на який їх було вжито, вичерпує свою дію і автоматично розблоковує діяльність Позивача. Звертає увагу, що тимчасове блокування доступу до реєстру є найлегшою із передбачених Законом санкцій.
Оскільки позивачем вже допускались істотні порушення у сфері державної реєстрації прав, у зв`язку з чим він притягувався до передбаченої законодавством відповідальності у вигляді тимчасового блокування доступу до Державного реєстру прав строком на 1 (один) місяць, що свідчить про неодноразовість проведення реєстраційних дій у реєстрі з порушенням законодавства. Відтак, Міністерством юстиції України наведено мотиви, за яких Позивачу тимчасово блоковано доступ до Державного реєстру прав, та за які конкретно визначені порушення застосовано саме цей вид стягнення.
З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
Позивач правом подання відзиву не скористався. 
В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримала з підстав наведених у скарзі, просила рішення суд першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Позивач судове засідання не з`явися, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання, про о свідчить довідка про доставку повістки - повідомлення в електронний кабінет.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи слідує, що згідно наказу Першого заступника Міністра від 17.05.2024 № 1376/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора Глинянської міської ради Львівського району Львівської області ОСОБА_1 » відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 990 (зі змінами), за результатом розгляду листа відділу поліції № 3 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області від 02.04.2024 № 4/04/4310 (вх. №67056-11-24 від 11.04.2024) наказано провести у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно камеральну перевірку державного реєстратора Глинянської міської ради Львівського району Львівської області ОСОБА_1 щодо реєстраційних дій за заявами, зареєстрованими в базі даних заяв Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №№№№ 47023671, № 47023751, 47023724, 47023662, 47023655, 47023719, 47023696, 47023652, 47023647, 47023706, 47023683, 47023676,47023635, 47023629, 47023625, 47023613, 46966266, 46966257, 46966250, 46966230, 46966068, 46966048, 46966221, 46966036, 46966205, 46966188, 46966174, 46966162, 46966150, 46966027, 46966007, 46965993, 46965506, 4665488, 46965883, 46965846, 46965683, 46965901, 4665664, 46965464, 46965635, 46965705, 46965600, 46965578, 46965447, 46965421, 46965399, 46965354.
Міністерством юстиції України сформовано та направлено на офіційну електронну пошту Глинянської міської ради Львівського району Львівської області, Відділу «Центр надання адміністративних послуг Заболотцівської сільської ради копію наказу від 17.05.2024 №1376/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора Глинянської міської ради Львівського району Львівської області ОСОБА_1 ». Повідомлено, що відповідно до пункту 13 Порядку здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 990 (зі змінами), під час проведення камеральної перевірки державний реєстратор має право подавати Мін`юсту свої пояснення та додаткову інформацію, що стосується предмета перевірки, які додаються до матеріалів перевірки.
17.05.2024 Міністерство юстиції України звернулося до Державного підприємства «Національні інформаційні системи» листом від 17.05.2024 № 74830/67056-11-24/19.1.1, у якому просило розмістити на офіційному вебсайті Міністерства юстиції України у рубриці «Моніторинг реєстраційних дій та камеральні перевірки» -розділі «Накази Міністерства юстиції України від 17.05.2024 № 1376/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора Глинянської міської ради Львівського району Львівської області ОСОБА_1 ».
23.05.2024 позивач надіслав на адресу Міністерства юстиції пояснення щодо проведення камеральної перевірки.
За результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора Глинянської міської ради Львівського району Львівської області Кіріченко В.В., Комісією складено акт від 06.06.2024 № 2886/19.1.1/24 (далі- Акт від 06.06.2024), яким встановлено, що:
1. за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію права власності від 28.07.2021 № 47023671, поданої ОСОБА_2 , державним реєстратором Кіріченком В.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.07.2021 № 59575389, на підставі якого у Державному реєстрі прав відкрито розділ № 2421986646236 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 та проведено державну реєстрацію права власності за заявником (номер запису 43251362). Вищевказана квартира утворилася у результаті поділу об`єкта нерухомого майна житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з реєстраційним номером 24104476746236. Згідно з відомостями Державного реєстру прав до заяви додано: заяву від 27.07.2021, справжність підписів на якій 27.07.2021 засвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Орач Х.І., зареєстровано в реєстрі за №№460, 461, 462,463, 464, 465, 466, 467, 468, 469 стосовно згоди власників на розподіл належного їм на праві приватної спільної часткової власності нерухомого майна; технічний паспорт, виготовлений станом на 26.06.2021 фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 .
Перевіркою встановлено, що державним реєстратором Кіріченком В.В. проведену державну реєстрацію прав за відсутності документа щодо наявності технічної можливості поділу нерухомого майна, можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин та документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.
Державним реєстратором Кіріченком В.В. порушено вимоги статей 3, 10, 23 Закону, пунктів 12, 54 Порядку № 1127, оскільки проведено державну реєстрацію за відсутності:
документа щодо наявності технічної можливості поділу нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин;
документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.
2. за результатом розгляду заяв № 47023751, 47023724, 47023662, 47023655, 47023719, 47023696, 47023652, 47023647, 47023706, 47023683, 47023676,47023635, 47023629, 47023625, 47023613, 46966266, 46966257, 46966250, 46966230, 46966068, 46966048, 46966221, 46966036, 46966205, 46966188, 46966174, 46966162, 46966150, 46966027, 46966007, 46965993, 46965506, 4665488, 46965883, 46965846, 46965683, 46965901, 4665664, 46965464, 46965635, 46965705, 46965600, 46965578, 46965447, 46965421, 46965399, 46965354 (далі- Заяви-1) державним реєстратором Кіріченком В.В. прийнято відповідні рішення щодо державної реєстрації права власності на квартири.
До заяв були подані ідентичні пакети документів для державної реєстрації права власності, як до Заяви, у зв`язку з чим державним реєстратором ОСОБА_1 допущені аналогічні порушення вимог статей 3, 10, 23 Закону, Пунктів 12, 54 Порядку № 1127.
Комісія в цьому акті зазначила, що на лист Мін`юсту від 17.05.2024 № 74829/67056-11-24/19.1.1 та відповідно до пункту 13 Порядку № 990 від державного реєстратора ОСОБА_1 надійшли пояснення від 23.05.2024 (вх. № 91402-19-24 від 23.05.2024), які не спростовують допущені порушення вимог законодавства у сфері державної реєстрації прав.
Зважаючи на встановлені факти допущених порушень під час проведення реєстраційних дій, враховуючи, що до державного реєстратора ОСОБА_1 протягом останніх дванадцяти місяців застосовувались заходи відповідальності на підставі наказу Міністерства юстиції України від 21.12.2023 № 4353/5 (тимчасово блоковано доступ до Державного реєстру прав строком на 1 (один) місяць, Комісія вважає що застосування до державного реєстратора ОСОБА_1 заходу відповідальності у вигляді тимчасового блокування доступу до Державного реєстру прав в межах строку, передбаченого абзацом першим пункту 17 Порядку № 990, є виправданим та співмірним ступеню вчиненого порушення, а також необхідним й достатнім для попередження нових порушень у сфері державної реєстрації прав.
У цьому ж Акті, Комісія запропонувала тимчасово блокувати державному реєстратору Глинянської міської ради Львівського району Львівської області Кіріченко В.В доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 (два) місяці.
На підставі Акта від 06.06.2024 № 2886/19.1.1/24 Міністерством юстиції України винесено наказ від 06.06.2024 № 1699/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Глинянської міської ради Львівського району Львівської області ОСОБА_1 », яким наказано тимчасово блокувати державному реєстратору Глинянської міської ради Львівського району Львівської області ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухома майно строком на 2 (два) місяці.
Супровідними листами 06.06.2024 № 83910/67056-11-24/19.1.1, 06.06.2024 № 83909/67056-11-24/19.1.1 «Щодо результатів камеральної перевірки» копію наказу від 06.06.2024 № 1699/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Глинянської міської ради Львівського району Львівської області та акта за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора Глинянської міської ради Львівського району Львівської області Кіріченка Віталія Васильовича від 06.06.2024 № 2886/19.1.1/24 надіслано Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Заболотцівської сільської ради та Відділу поліції № 3 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області.
Не погоджуючись із вказаним наказом, позивач оскаржив його до суду та рішенням Львівського кружного адміністративного суду від 15.01.2025 р., залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2025 р. позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ від 06.06.2024 № 1699/5 Міністерства юстиції України «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Глинянської міської ради Львівського району Львівської області ОСОБА_1 ». Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211 гривень 20 коп. 
В подальшому, постановою Верховного Суду від 23.07.2025 року касаційну скаргу задоволено частково; рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.01.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2025 у справі № 380/12799/24 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.
Верховний Суд вказав, що висновуючись про неналежну перевірку відповідачем усіх наявних документів як в електронній, так і в паперовій справі, суди не з`ясували, власне які документи знаходилися в реєстраційній справі як в електронній, так і в паперовій формі; відповідно не встановили наявності розбіжностей щодо переліку документів у реєстраційній справі у різних її формах; не перевірили виконання позивачем обов`язку виготовляти електронні копії паперових документів, тоді як вказані обставини безумовно входять до предмету доказування у справі та мають вплив на правильне її вирішення.
За результатами розгляду, касаційну скаргу Міністерства юстиції України задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.01.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2025 у справі № 380/12799/24 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виснував, що відповідач під час проведення перевірки прийшов до необґрунтованого висновку про те, що позивачем проведено державні реєстрації прав за відсутності документів щодо наявності технічної можливості поділу нерухомого майна, можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин та документів, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. та як наслідок невірно визначив склад правопорушення.
Апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції невірними огляду на наступне.
Відносини, що виникають у сфері реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також забезпечення визнання та захисту державною таких прав, регламентовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01 липня 2004 року, (далі - Закон № 1952-IV, чинного та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин).
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 37-1 Закону № 1952-IV, контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав.
За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав.
У разі якщо в результаті проведеної перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав виявлено прийняття такими державними реєстраторами чи суб`єктами державної реєстрації прав рішень з порушенням законів, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб, Міністерство юстиції України вживає заходів до негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів, а також заінтересованих осіб.
За результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про:
1) тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав;
2) анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав;
3) притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав;
4) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю;
5) направлення на обов`язкове підвищення кваліфікації державного реєстратора, крім нотаріусів, які здійснюють державну реєстрацію прав відповідно до покладених на них законом обов`язків.
На виконання ч. 4 ст. 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Кабінетом Міністрів України розроблено Порядок здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 990 (далі - Порядок № 990, чинного та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин).
Відповідно до пп.5 п.4 Порядку № 990 контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації здійснюється, зокрема шляхом моніторингу реєстраційних дій в реєстрах.
Згідно з пп.4 п.6 Порядку № 990 моніторинг реєстраційних дій в реєстрах як комплекс організаційно-технічних заходів, що за допомогою програмних засобів ведення реєстрів забезпечує проведення посадовими особами Мін`юсту вибіркового аналітичного дослідження реєстраційних дій за певний проміжок часу (тиждень, місяць або квартал) за принципом зростання (без перевірки попередніх періодів), здійснюється за такими критеріями: проведення державним реєстратором реєстраційних дій протягом одного року з дня отримання ідентифікаторів доступу до відповідного реєстру у зв`язку з призначенням на відповідну посаду суб`єктом державної реєстрації, призначенням на посаду державного нотаріуса чи реєстрацією приватної нотаріальної діяльності, а також протягом шести місяців з дня відновлення доступу державного реєстратора до реєстрів, у тому числі після тимчасового блокування такого доступу.
Камеральна перевірка під час здійснення контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації проводиться на підставі рішення Мін`юсту в разі виявлення порушень, визначених законами, порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та/або державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (п.9 Порядку № 990).
Відповідності до п.10 Порядку № 990 у рішенні Мін`юсту про проведення камеральної перевірки зазначаються прізвище, ім`я, по батькові державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації, стосовно яких прийнято рішення про проведення камеральної перевірки, та підстава проведення камеральної перевірки.
Відповідним рішенням утворюється комісія з проведення камеральної перевірки у складі не менше як трьох посадових осіб Мін`юсту (далі - комісія).
Згідно з п.11 Порядку № 990 строк проведення камеральної перевірки становить не більш як п`ятнадцять робочих днів з дня прийняття Мін`юстом рішення про проведення такої перевірки.
Під час проведення камеральної перевірки державний реєстратор, уповноважена особа суб`єкта державної реєстрації мають право подавати Мін`юсту свої пояснення та додаткову інформацію, що стосується предмета перевірки, які додаються до матеріалів перевірки (п.13 Порядку №990).
У п.14 Порядку № 990 передбачено, що за результатами проведення камеральної перевірки у разі наявності порушень встановленого законом порядку державної реєстрації на підставі акта комісії про проведення камеральної перевірки Мін`юстом приймається вмотивоване рішення про результати проведення камеральної перевірки та притягнення державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації до передбаченої законом відповідальності з урахуванням вчинених одноразового грубого чи неодноразових істотних порушень законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах, а також з урахуванням наявних у Мін`юсті відомостей щодо неодноразового застосування до відповідного державного реєстратора протягом останніх дванадцяти місяців заходів, пов`язаних з тимчасовим блокуванням чи анулюванням доступу до реєстрів.
При цьому, у разі виявлення у діях державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації одноразового грубого чи неодноразових істотних порушень законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах, а також у разі, коли у Мін`юсту наявні відомості щодо неодноразового застосування до такого державного реєстратора протягом останніх дванадцяти місяців заходів, пов`язаних з тимчасовим блокуванням чи анулюванням доступу до реєстрів, застосовується пункт 2 частини другої статті 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та/або пункт 2 частини другої статті 34-1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (п.14 Порядку № 990).
Суд першої інстанції зазначив, що на виконання вимог суду, Глинянською міською радою надано документи реєстраційних справ за №2422349446236 (заява з реєстраційним номером 46966188), за №2422342146236 (заява з реєстраційним номером 46966174); за №2422334446236 (заява з реєстраційним номером 46966162); за №2422322646236 (заява з реєстраційним номером 46966150); за №2422217946236 (заява з реєстраційним номером 46966027); за №2422207246236 (заява з реєстраційним номером 46966007); за №2422196746236 (заява з реєстраційним номером 46965993); за №2421609246236 (заява з реєстраційним номером 46965447); за №2421594446236 (заява з реєстраційним номером 46965421); за №2421583546236 (заява з реєстраційним номером 46965399); за №2422243846236 (заява з реєстраційним номером 46966048); за №2422234046236 (заява з реєстраційним номером 46966036); за №2422357946236 (заява з реєстраційним номером 46966205); за №2421786046236 (заява з реєстраційним номером 46965600); за №2421849346236 (заява з реєстраційним номером 46965705); за №2421806146236 (заява з реєстраційним номером 46965635); за №2421682246236 (заява з реєстраційним номером 46965464); за №2421821346236 (заява з реєстраційним номером 46965664); за №2421886346236 (заява з реєстраційним номером 46965901); за №2421837846236 (заява з реєстраційним номером 46965683); за №2421858746236 (заява з реєстраційним номером 46965846); за №2421874546236 (заява з реєстраційним номером 46965883); за №2421573146236 (заява з реєстраційним номером 46965354); за №2421685146236 (заява з реєстраційним номером 46965488); за №2422381346236 (заява з реєстраційним номером 46966257); за №2421925246236 (заява з реєстраційним номером 47023625); за №2421986646236 (заява з реєстраційним номером 47023671); за №2421969446236 (заява з реєстраційним номером 47023655); за №2421957146236 (заява з реєстраційним номером 47023652); за №2421946246236 (заява з реєстраційним номером 47023647); за №2421946246236 (заява з реєстраційним номером 47023647); за №2422001246236 (заява з реєстраційним номером 47023676); за №2422009546236 (заява з реєстраційним номером 47023683); за №2422253246236 (заява з реєстраційним номером 46966068); за №2422059746236 (заява з реєстраційним номером 47023696); за №2421918346236 (заява з реєстраційним номером 47023613); за №2421908146236 (заява з реєстраційним номером 47023629); за №2421934046236 (заява з реєстраційним номером 47023635); за №2422094946236 (заява з реєстраційним номером 47023706); за №2422106746236 (заява з реєстраційним номером 47023719); за №2422118946236 (заява з реєстраційним номером 47023724); за №2421977646236 (заява з реєстраційним номером 47023662); за №2422375446236 (заява з реєстраційним номером 46966250); за №2422363746236 (заява з реєстраційним номером 46966221); за №2421770246236 (заява з реєстраційним номером 46965578); за №2422369246236 (заява з реєстраційним номером 46966230); за №2422130446236 (заява з реєстраційним номером 47023751).
У кожній зі згаданих реєстраційних справах наявні документи щодо наявності технічної можливості поділу нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин (висновки щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна) та документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (довідки Виконавчого комітету Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області).
Також суд першої інстанції виснував, що право доступу посадових осіб Міністерства юстиції України до реєстраційних справ в електронній формі під час здійснення контролю встановлено й пунктом 5 Порядку № 990. Відтак у суду не виникає сумніву у тому, що на час проведення перевірки електронні справи не містили документів щодо наявності технічної можливості поділу нерухомого майна, можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин та документів, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Однак, такі знаходились у паперовій формі реєстраційних справ, що підтверджується матеріалами справи.
Апеляційний суд вважає такі висновки суду першої інстанції невірними та погоджується із доводами апелянта з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на дату вчинення реєстраційних дій), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Пунктом 8 частини першої статті 2 Закону визначено, що реєстраційна справа - сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документів, сформованих у процесі проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються у паперовій та електронній формі.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 2-1) одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва та державної реєстрації прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.
Частиною третьою статті 10 Закону чітко встановлено, що державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/ отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії; 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю; 10) здійснює інші повноваження.
Таким чином, з аналізу наведених вище норм слідує, що виготовлення електронних копій документів та розміщення їх у Реєстрі є невід`ємною частиною процедури державної реєстрації прав, передбаченої Законом.
Щодо порушень, встановлених в ході перевірки. Як уже зазначалось вище та встановлено судом, за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію права власності від 28.07.2021 № 47023671 (далі - Заява), поданої ОСОБА_2 (далі - Заявник), державним реєстратором Кіріченком В.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.07.2021 № 59575389, на підставі якого у Державному реєстрі прав відкрито розділ № 2421986646236 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 та проведено державну реєстрацію права власності за заявником (номер запису 43251362). 
Вищевказана квартира утворилася у результаті поділу об`єкта нерухомого майна житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з реєстраційним номером 24104476746236. 
Згідно з відомостями Державного реєстру прав до заяви додано: заяву від 27.07.2021, справжність підписів на якій 27.07.2021 засвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Орач Х.І., зареєстровано в реєстрі за №№460, 461, 462, 463, 464, 465, 466, 467, 468, 469 стосовно згоди власників на розподіл належного їм на праві приватної спільної часткової власності нерухомого майна; технічний паспорт, виготовлений станом на 26.06.2021 ФОП ОСОБА_3 .
Однією із засад державної реєстрації прав є внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених Законом (пункт 4 частини першої статті 3 Закону). 
Пунктами 1, 2 частини третьої статті 10 Закону та пунктом 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок № 1127) , передбачено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.
Також, пунктом 4 частини третьої статті 10 Закону визначено, що державний реєстратор під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи.
Відповідно до пункту 40 Порядку № 1127, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом, іншими законами України та цим Порядком.
Відповідно до пункту 54 Порядку № 1127, державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене шляхом поділу майна, у тому числі в результаті виділення окремого об`єкта нерухомого майна із складу нерухомого майна, що складається з двох або більше об`єктів, або об`єднання майна, проводиться за умови наявності технічної можливості такого поділу або об`єднання нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин.
Для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу або об`єднання, подаються:
-документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його поділу або об`єднання (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав);
-документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (крім випадків, коли об`єкт нерухомого майна створюється шляхом поділу або об`єднання без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення);
-технічний паспорт на новостворений об`єкт нерухомого майна;
-документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.
Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.
У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру у режимі реального часу отримує відомості Єдиного реєстру документів про документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та перевіряє відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.
Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли адреса отримана під час реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна та зазначена в документі, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. У такому разі державний реєстратор відповідно до зазначених заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що згідно з вимогами законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє відсутність суперечностей між заявленою адресою та відомостями, що містяться в Єдиному реєстрі документів.
Пунктом 55 Порядку № 1127 встановлено, що для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу або об`єднання майна, що перебуває у спільній власності, крім документів, передбачених пунктом 54 цього Порядку, також подається письмова згода всіх співвласників на проведення поділу або об`єднання майна, що перебуває у спільній власності.
У разі, коли в результаті поділу або об`єднання майна, що перебуває у спільній власності, змінюється розмір часток у такому праві спільної власності, також подається письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на таке майно.
При цьому право спільної власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу або об`єднання майна, не припиняється.
Також пунктом 56 Порядку № 1127 виззначено, що для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються:
-договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду;
-документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або виділу в натурі частки.
У разі, коли в результаті виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, у співвласників, які не здійснювали виділ в натурі частки, змінюється розмір часток у праві спільної власності, подається також письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на таке майно.
Під час проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що залишається у спільній власності після виділу в натурі частки одного із співвласників, державний реєстратор зазначає рівні частки у праві спільної часткової власності на таке майно, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту, або якщо інше не встановлено законом.
Отже, перевіркою встановлено, що державним реєстратором Кіріченко В.В. проведено державну реєстрацію прав за відсутності документа щодо наявності технічної можливості поділу нерухомого майна, можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин та документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.
Пунктом 1 частини першої статті 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено підстави для зупинення розгляду заяви, зокрема подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством.
Тобто, державний реєстратор у випадку подання документів не у повному обсязі вправі зупинити розгляд заяви з метою отримання усіх необхідних документів.
При цьому, апеляційний суд зауважує, що Комісією за результатами камеральної перевірки щодо Позивача не було встановлено порушення пункту 7 частини третьої статті 10 Закону, оскільки в Державному реєстрі прав, а саме у розділі заяв «до заяви додано» відсутній перелік документів, який був би долучений Заявником до заяви.
Друковану форму заяв сформовано державним реєстратором Кіріченко В.В.
Таким чином, державним реєстратором Кіріченком В.В. при проведенні державної реєстрації порушено вимоги статей 3, 10, 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктів 12, 54 Порядку № 1127, оскільки проведено державну реєстрацію за відсутності: документа щодо наявності технічної можливості поділу нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин; документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.
За результатом розгляду заяв №№ 47023751, 47023724, 47023662, 47023655, 47023719, 47023696, 47023652, 47023647, 47023706, 47023683, 47023676, 47023635, 47023629. 47023625. 47023613.46966266. 46966257. 46966250. 46966230. 46966068, 46966048, 46966221,46966036, 46966205, 46966188, 46966174, 46966162,46966150, 46966027, 46966007, 46965993, 46965506, 46965488, 46965883, 46965846, 46965683, 46965901. 46965664, 46965464, 46965635. 46965705. 46965600. 46965578. 46965447, 46965421, 46965399, 46965354 (далі - Заяви) державним реєстратором Кіріченком В.В. прийнято відповідні рішення щодо державної реєстрації права власності на квартири.
До Заяв було подано ідентичні пакети документів для державної реєстрації права власності, як і до першої поданої Заяви, у зв`язку з чим державним реєстратором Кіріченком В.В. допущені аналогічні порушення вимог статей 3, 10, 23 Закону, пунктів 12, 54 Порядку № 1127.
Отже, наведені вище обставини, спростовують висновок суду першої інстанції про те, що у кожній із згаданих реєстраційних справах наявні документи щодо наявності технічної можливості поділу нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин (висновки щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна) та документу, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (довідки Виконавчого комітету Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області).
Колегія суддів апеляційного суд також погоджується з доводами апелянта про те, що дослідження судом першої інстанції реєстраційних справ у паперовій формі не спростовує того факту, що на момент вчинення реєстраційних дій позивачем та на момент проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі прав, були відсутні документи, необхідні для відповідної реєстрації, що робить реєстраційну дію незаконною в розумінні публічного порядку, як і не підтверджує факту подання таких документів у паперовій формі Заявником одночасно із заявою про державну реєстрацію прав.
Таким чином, оскільки документи щодо наявності технічної можливості поділу нерухомого майна, можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, були відсутні в Державному реєстрі прав, а також у розділі заяв «до заяви додано» відсутній перелік документів, який був би долучений Заявником до заяв, тому Комісія не могла знати про їх існування, тому відповідно Комісією обґрунтовано встановлено порушення Позивачем вимог статей 3, 10, 23 Закону та пункту 12, 54 Порядку № 1127.
Згідно з пунктом 131 Порядку № 990, результати камеральної перевірки викладаються у формі акта або довідки, які підписуються усіма членами комісії. У разі наявності порушень установленого законом порядку державної реєстрації складається акт.
В акті про проведення камеральної перевірки зазначаються: дата проведення камеральної перевірки; прізвище, ім`я та по батькові посадових осіб Мін`юсту, що проводили камеральну перевірку; підстава проведення камеральної перевірки; опис виявлених порушень порядку державної реєстрації (з посиланням на відповідні норми законів) із зазначенням підтвердних документів чи відомостей з реєстрів; пропозиції стосовно змісту рішення за результатами проведеної камеральної перевірки.
Отже законодавством чітко визначено зазначення виявлених порушень саме в акті за результатами камеральної перевірки.
Пунктом 14 Порядку № 990 також встановлено, що за результатами проведення камеральної перевірки у разі наявності порушень встановленого законом порядку державної реєстрації на підставі акта комісії про проведення камеральної перевірки Мін`юстом приймається вмотивоване рішення про результати проведення камеральної перевірки та притягнення державного реєстратора уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації до передбаченої законом відповідальності з урахуванням вчинених одноразового грубого чи неодноразових істотних порушень законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах, а також з урахуванням наявних у Мін`юсті відомостей щодо неодноразового застосування до відповідного державного реєстратора протягом останніх дванадцяти місяців заходів, пов`язаних з тимчасовим блокуванням чи анулюванням доступу до реєстрів.
Тобто, акт за результатами перевірки має обов`язковий характер для ухвалення рішення Мін`юстом про притягнення державного реєстратора до відповідальності.
Так, на виконання вимог пункту 131 Порядку № 990 за результатами камеральної перевірки в Державному реєстрі прав щодо Позивача, Комісією було складено Акт від 06.06.2024 № 2886/19.1.1/24 (далі - Акт), у якому зазначено підстави проведення перевірки; опис виявлених порушень у сфері державної реєстрації прав з посиланням на відповідні норми законів, а саме вимог статей 3, 10, 23 Закону, пунктів 12, 54 Порядку № 1127, пропозиції стосовно змісту рішення за результатами проведеної перевірки.
Також в Акті міститься інформація, що позивачем вже приймались рішення з порушенням процедури у сфері державної реєстрації прав, у зв`язку з чим протягом останніх дванадцяти місяців до нього застосовувались заходи відповідальності на підставі наказу Міністерства юстиції України від 21.12.2023 № 4353/5 (тимчасово блоковано доступ до Державного реєстру прав строком на 1 (один) місяць).
Зі замісту оскаржуваного Наказу № 1699/5 вбачається, що підставою його винесення був Акт, який і містить детальний опис порушень законодавства з боку позивача та інформацію про неодноразове застосування до нього заходів відповідальності.
Таким чином, апеляційний суд висновує, що відповідачем в акті зазначені допущені, на думку суб`єкта владних повноважень, порушення законодавства у сфері державної реєстрації нерухомого майна, наведено опис відповідних нормативно-правових актів, означено їх суть та наведено мотиви, з яких цей суб`єкт прийшов до відповідного висновку. Акт за результатами камеральної перевірки містить мотиви та обґрунтування прийняття рішення. 
Апеляційний суд заважує, що державний реєстратор Кіріченко В.В. під час вчинення державної реєстрації прав є посадовою особою, яка наділена відповідними функціями і повинна під час їх здійснення діяти лише в межах законодавства, оскільки державна реєстрація прав це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав та має здійснювати свої повноваження лише у межах чинного законодавства.
Однією із засад державної реєстрації є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.
Отже, відповідач, встановивши факти порушення у процесі здійснення реєстраційних дій, вчинених ОСОБА_1 , Міністерство юстиції України використало свої дискреційні повноваження.
Санкція, яку відповідно до Закону має право застосовувати Мін`юст є елементом правової норми, що встановлює невигідні наслідки для суб`єктів здійснення реєстраційних дій у разі порушення правил, визначених диспозицією. Саме санкція Мін`юсту є одним із засобів спонукання до додержання норм права. 
Право вибору стягнення за порушення порядку державної реєстрації належить органу контролю - Міністерству юстиції України, йому ж надано повноваження самостійно визначати вид санкції при прийнятті рішення, враховуючи допущені порушення законодавства. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11.05.1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Тобто, дискреційним є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.
У цій справі, судом надається оцінка оскаржуваному рішенню відповідача, яке прийняте останнім саме з тих мотивів, що були предметом перевірки на підставі досліджених у справі доказів та з урахуванням доводів та заперечень сторін саме щодо цих доказів та обставин.
Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.
Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є контроль за законністю прийняття рішень.
Виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
З урахуванням цього, а також того, що тимчасове блокування доступу до Державного реєстру прав строком на 2 (два) місяці є однією із передбачених Законом санкцій, апеляційний суд висновує, що дії та рішення Міністерства юстиції України в цій частині є законними та обґрунтованими.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 14.08.2019 у справі № 1540/3392/18, від 30.01.2020 у справі №599/1422/16-а. Касаційний суд висновував, що за наявності встановлених порушень державним реєстратором чинного законодавства, у суб`єкта владних повноважень наявне законодавчо закріплене право адміністративного розсуду щодо встановлення строку блокування доступу державного реєстратора до реєстру».
Вказана позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30.01.2020 у справі №599/1422/16-а.
Отже, в даному випадку у суб`єкта владних повноважень наявне законодавчо закріплене право адміністративного розсуду щодо блокування доступу до Державного реєстру прав державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав, з урахуванням допущених порушень державним реєстратором.
Таким чином, відповідачем при прийнятті рішення в частині обрання санкції щодо позивача за порушення законодавства в сфері державної реєстрації, дотримано принцип пропорційності, співмірності та обґрунтованості, оскільки державним реєстратором Кіріченко В.В. порушено вимоги статей 3, 10, 23 Закону, пунктів 12, 54 Порядку № 1127, оскільки проведено державну реєстрацію за відсутності: документа щодо наявності технічної можливості поділу нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин; документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Перевіривши правомірність прийнятого відповідачем рішення згідно до вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що наказ Міністерства юстиції України від 06.06.2024 № 1699/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Глинянської міської ради Львівського району Львівської області ОСОБА_1 »
вказаним вище критеріям відповідає, тому відсутні підстави для визнання його протиправними та скасування.
З урахуванням наведеного позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.
Вказані вище обставини є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позов, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.
Щодо судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають. 
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,- 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України – задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2026 року у справі № 380/12799/24 – скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	О. П. Мандзій 	
 	 	О. І. Мікула 	
Повний текст постанови складений та підписаний 11.06.2026.