ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 682/132/26
Провадження № 22-ц/820/1248/26

Хмельницький апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Гринчука Р.С., П`єнти І.В., Талалай О.І.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2026 року, суддя Шевчук В.В., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

В січні 2026 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №2663608 від 17.07.2020 в сумі 49200 грн та судових витрат. 
В обґрунтування позову вказало, що 17.07.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №2663608 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 15000 грн на умовах визначених кредитним договором, а споживач зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, що передбачені договором.
Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало ОСОБА_1 грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору. Відповідач, в свою чергу, умови кредитного договору не виконав.
21.04.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу №ККАУ-21042021, згідно з яким до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором №2663608.
Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складала 49200 грн, з яких 15000 грн - тіло кредиту та 34200 грн - нараховані проценти.
Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.03.2026 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №2663608 від 17.07.2020 року в сумі 6450 грн., що складається з тіла кредиту. Вирішено питання судових витрат.
Суд зазначив, що оскільки позивачем не надано доказів того, що дія кредитного договору була пролонгована у спосіб, визначений умовами договору, тому нарахування процентів по стандартній ставці після закінчення дії договору є незаконним. Враховуючи, що відповідачем було повністю сплачено проценти та частково тіло кредиту, позов підлягає частковому задоволенню. 
В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просило рішення суду першої скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову повністю. 
На обґрунтування скарги зазначило, що позичальник сплативши 16.08.2020 року кошти на погашення кредиту в розмірі 4275 грн та 15.09.2020 кошти в сумі 8550 грн, що відповідало сумі нарахованих та несплачених процентів, тим самим підтвердив свій намір щодо пролонгації договору на підставі п. 4.3. його умов. З моменту здійснення вказаних платежів кредитодавцем відмови у прийнятті відповідної оферти не було, у зв`язку з чим строк кредитування був автоматично продовженим.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказала, що жодних дій для продовження строку кредитування не вчиняла, сплатила платежі лише на погашення процентів, відтак нарахування процентів після 16.08.2020 є незаконним, судове рішення є законним та обґрунтованим.
Розгляд справи апеляційним судом проведений в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши матеріали справи, з урахуванням змісту позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що 17.07.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит №2663608, який підписано позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А733660 (а.с. 14-16).
За умовами договору ТОВ «Авентус Україна» надало ОСОБА_1 кредит в сумі 15000 грн шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на платіжну карту, для подальшого використання його за цільовим призначенням, із зниженою процентною ставкою – 0,95% в день, стандартна процентна ставка - 1,90% в день, строк кредиту 30 днів.
Згідно з п. 1.1. кредитного договору, його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС Товариства.
Відповідно до п. 2.1. кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої картки, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту.
Відповідно до п.3.1. кредитного договору, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Відповідно до п. 4.1 договору, строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену у п. 1.4 договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному п.4.2-4.5 договору.
Пунктом 4.2 кредитного договору передбачено, що споживач у випадку, якщо заборгованість за кредитним складає не менше 400 грн, може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п.4.3 договору.
Пунктом 4.3 цього договору передбачено, що пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем.
Відповідно до п. 4.4. кредитного договору товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти.
Згідно з п. 9.2. кредитного договору договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним.
Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, що визначені умовами кредитного договору. 
Згідно з довідкою ТОВ ФК «Вей Фор Пей» від 16.12.2025, отриманою судом інформацією, в банку на ім`я ОСОБА_1 емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку 17.07.2020 було перераховано 15000 грн (а.с. 21, 69).
Судом встановлено та не оспорюється сторонами та обставина, що 16.08.2020 та 15.09.2020 ОСОБА_1 було внесено 4275 грн процентів та 8550 грн.
21.04.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу №ККАУ-21042021, відповідно до якого, до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором №2663608 (а.с. 30-34).
Відповідно до витягу з реєстру боржників, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором перед новим кредитором становить 49200 грн (а.с. 35).
Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як передбачено ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з матеріалів справи, 17.07.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна», було укладено електронний договір №2663608 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 15000 грн. 
Суд першої інстанції дав належну оцінку умовам кредитного договору і правильно констатував, що згідно з п. 1.3 договору строк кредиту встановлено у 30 днів.
Порядок пролонгації строку кредиту визначено розділом 4 договору про надання споживчого кредиту №2663608.
Так, відповідно до п. 4.3. договору пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем.
Згідно з п. 4.4 договору товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем товариству в особистому кабінеті/зазначені в договорі.
Отже, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що пролонгація строку кредиту не відбувається автоматично лише на підставі дій позичальника щодо сплати процентів. Обов`язковою умовою пролонгації є вчинення товариством конкретних акцептуючих дій, передбачених п. 4.4 кредитного договору.
Суд правильно констатував, що в порушення ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивач не довів достатніми та допустимими доказами направлення відповідачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту із зазначенням нової дати повернення на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем товариству в особистому кабінеті, тож обґрунтованим є висновок суду, що борг за кредитом слід визначати виходячи з 30-денного строку кредитування, з урахуванням сплачених позичальником платежів, що становитиме 6450 грн.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» залишити без задоволення. 
Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Р.С.Гринчук

І.В. П`єнта 

О.І. Талалай