Справа № 473/564/26

РІШЕННЯ
іменем України

"02" липня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Манучарян А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ
у лютому 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 31505,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10 грудня 2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» уклало з відповідачкою договір про відкриття кредитної лінії №1482-0683 продукту «CreditKasa». Відповідно до вказаного договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відкрило на користь відповідачки кредитну лінію з кредитним лімітом у загальному розмірі 6500,00 грн (з урахуванням додаткової угоди від 18 грудня 2025 року) зі строком користування коштами протягом 373 календарних днів, а відповідачка зобов`язався повернути кредит до 17 грудня 2026 року (який складається з базових періодів кредитування строком 28 календарних днів кожен), а відповідачка зобов`язалася повернути кредит до 09 грудня 2025 року, сплачувати проценти за користування ним у розмірі 1 % за кожен день користування коштами від суми залишку заборгованості за кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення кредитного договору, у розмірі 0,75 % за кожен день користування коштами від суми залишку заборгованості за кредитом, починаючи з 181 календарного дня дії кредитного договору і до закінчення строку його дії, а також одноразово сплатити комісію за надання кредиту в розмірі 15% від суми виданого кредиту.
Позичальниця свої зобов`язання належним чином не виконала, в зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 31505,40 грн, у тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 6500,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 20780,40 грн, заборгованість за комісією за надання кредиту в розмірі 975,00 грн, заборгованість за процентами відповідно до ст.625 ЦК України в розмірі 3250,00 грн.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки в повному обсязі.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно раніше поданих заяв, відповідачка позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не визнала. При вирішенні спору просила врахувати її скрутне матеріальне становище, а також те, що вона є дружиною військовослужбовця. 
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Так, згідно ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України). 
При цьому, згідно ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Згідно ч. 2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст.ст.611,612,623-625,1049,1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
Суд встановив, що 10 грудня 2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» уклали між собою договір про відкриття кредитної лінії №1482-0683 продукту «CreditKasa в електронній формі, узгодили у ньому усі істотні умови, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальниця, погодившись з ними, підписала договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до вказаного договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відкрило на користь відповідачки кредитну лінію з кредитним лімітом у розмірі 5000,00 грн зі строком користування коштами протягом 365 календарних днів (який складається з базових періодів кредитування строком 28 календарних днів кожен), а відповідачка зобов`язалася повернути кредит до 09 грудня 2025 року, сплачувати проценти за користування ним у розмірі 1 % за кожен день користування коштами від суми залишку заборгованості за кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення кредитного договору, у розмірі 0,75 % за кожен день користування коштами від суми залишку заборгованості за кредитом, починаючи з 181 календарного дня дії кредитного договору і до закінчення строку його дії, а також одноразово сплатити комісію за надання кредиту в розмірі 15% від суми виданого кредиту.
18 грудня 2024 року сторони уклали додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1482-0683 від 10 грудня 2024 року, відповідно до якої ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» зобов`язалося надати відповідачці додатковий кредит у розмірі 1500,00 грн зі строком користування коштами протягом 365 календарних днів з моменту укладення угоди, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит в цілому не пізніше 17 грудня 2025 року, а також одноразово сплатити комісію в розмірі 15,00 % від суми додаткових грошових коштів, наданих відповідно до цієї додаткової угоди. В іншій частині умови основного договору сторони залишили без змін.
Матеріалами справи, а саме копіями довідок АТ КБ «ПриватБанк» підтверджено успішне зарахування кредитних коштів за договором №1482-0683 від 10 грудня 2024 року в загальному розмірі 6500,00 грн через систему платежів «Liqpay» на зазначену позичальницею банківську картку, що повністю підтверджує факт виконання позивачем свого зобов`язання перед відповідачкою.
Таким чином, відповідачка набула статусу, прав та обов`язків позичальниці в кредитних правовідносинах з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС».
В той же час, матеріали справи не містять доказів належного виконання позичальницею своїх зобов`язань на користь позивача.
Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідачки за кредитним договором станом на 18 грудня 2026 року становить: заборгованість за кредитом - 6500,00 грн, заборгованість за процентами - 20780,40 грн, заборгованість за комісією за надання кредиту - 975,00 грн. 
Обумовлені нарахування повністю узгоджується з умовами кредитного договору (у тому числі за узгодженими сторонами процентними ставками та в межах встановленого строку кредитування). Будь-яких обмежень щодо можливості встановлення комісії за надання кредиту (на відміну від комісії за обслуговування кредиту, яка регулюється спеціальними правилами встановлення та відповідними обмеженнями) Закон України «Про споживче кредитування» не містить.
Між тим, відповідачкою не спростовано розрахунок заборгованості за кредитним договором, не надано доказів його неправильності або альтернативного розрахунку.
Разом з тим, згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
За встановленого, нараховані проценти за ч.2 ст. 625 ЦК України не підлягають стягненню.
Що стосується доводів відповідачки про нарахування процентів без врахування того, що вона є дружиною військовослужбовця, то в цій частині суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Тобто, проценти за кредитним договором не підлягають нарахуванню, а нараховані підлягають списанню у разі, коли на момент або протягом періоду їх нарахування позичальниця була дружиною військовослужбовця, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Таким чином, положення ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» розповсюджуються лише на правовідносини щодо нарахування процентів протягом військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
У той же час, в матеріалах справи відсутні докази що за період з 10 грудня 2024 року до 16 грудня 2025 року, тобто протягом періоду нарахування процентів, чоловік відповідачки мав статус військовослужбовця та проходив військову службу.
Проте, згідно з ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За встановленого, відповідачка не довела наявності обставин, що гарантії та обмеження, передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» розповсюджувалися на неї на час нарахування процентів за кредитним договором.
Крім цього, доводи відповідачки щодо звільнення іі від сплати заборгованості за кредитним договором з огляду на її скрутне матеріальне становище, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки спростовуються умовами кредитного договору.
Також згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Тому з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, що утворилася станом на 18 грудня 2026 року в розмірі 28255,40 грн, у тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 6500,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 20780,40 грн, заборгованість за комісією за надання кредиту в розмірі 975,00 грн.
Згідно ч.1ст.141 ЦПК України з відповідачки, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (90 %), на користь позивача підлягають стягненню судові витрати (судовий збір) у розмірі 2396,16 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ
позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», місцезнаходження: місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407, ідентифікаційний код 38548598, заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1482-0683 продукту «CreditKasa» від 10 грудня 2024 року в розмірі 28255,40 грн, у тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 6500,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 20780,40 грн, заборгованість за комісією за надання кредиту в розмірі 975,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», місцезнаходження: місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407, ідентифікаційний код 38548598, судові витрати в розмірі 2583,00 грн.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Л.В.Лузан