П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2217/24-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Кушнір Віталіна Олександрівна 
Суддя-доповідач - Залімський І. Г. 
11 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Залімського І. Г. 
суддів: Сушка О.О.  Мацького Є.М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила:
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 08.03.2024, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV;
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві зарахувати ОСОБА_1 до спеціального страхового стажу роботи, що дає право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, період роботи з 04.12.1987 року по 02.01.2013 року;
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві зарахувати ОСОБА_1 до спеціального страхового стажу роботи, що дає право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, період роботи з 02.01.2013 року по 30.07.2021 року;
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві провести нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.06.2025 позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таке рішення, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років", робота на посаді завідувача ФАП не передбачає право на призначення пенсії за вислугу років, а тому позивач не має право на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач подала відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказала на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги.
З урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області як отримувачка пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (Закон №1058).
29.02.2024 позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України №1058.
Рішенням від 08.03.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві позивачці відмовлено у виплаті грошової допомоги. Відповідачем не зараховано до спеціального стажу роботи позивача періоди на посаді:
- завідувача фельдшерсько-акушерським пунктом (ФАП) с.Давидени-Зруб Сторожинецької ЦЛР з 04.12.1987 року по 02.01.2013 року;
- завідувача ФАП с.Давидени-Зруб Давидівської АЗПСМ Сторожинецького районного центру первинної медико-санітарної допомоги з 02.01.2013 року по 30.07.2021 року.
Рішення про відмову у виплаті грошової допомоги мотивовано тим, що посада завідувача ФАП не передбачена постановою Кабінету Міністрів України "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" від 04.11.1993 року №909.
Вважаючи дії пенсійного органу протиправними, позивач звернулася до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що періоди роботи позивача з 04.12.1987 по 02.01.2013 та з 02.01.2013 по 30.07.2021 на посаді завідувача ФАП необхідно зарахувати до її спеціального страхового стажу роботи.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Відповідно до п.7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-VI особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Згідно із п.1 ч.1 ст.24 Закону №1058-VI, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 ст.24 Закону №1058-VI встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Порядок №1191).
Пунктом 5 Порядку №1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15) та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону (1058-15), працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (1788-12), і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Отже, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій за дотримання таких умов:
1) наявність необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах;
2) вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності;
3) неотримання до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.
Відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 (далі Перелік №909), до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах:
- лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у лікарняних закладах, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужбі, Держпраці, Держпродспоживслужбі та територіальних органах Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно - епідеміологічних закладах, діагностичних центрах;
- фармацевтів, асистентів фармацевтів, (незалежно від найменування посад), лаборантів в аптеках, аптечних кіосках, аптечних магазинах, в контрольно-аналітичних лабораторіях у аптеках, аптечних кіосках, аптечних магазинах, контрольно-аналітичних лабораторіях;
- лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у Медико-соціальні експертних комісіях, бюро судово-медичної експертизи.
Відповідно до примітки 3 постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 01 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.
Постановою Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 року №1397 «Про пенсії за вислугу років працівникам просвіти, охорони здоров`я та сільського господарства», яка діяла на час перебування позивача на посаді завідувача фельдшерсько-акушерського пункту (ФАП), передбачено, що до складу переліку установ, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років віднесено лікарняні установи всіх типів і найменувань, в тому числі клініки і клінічні частини, госпіталі, лепрозорії, психіатричні колонії, амбулаторно-поліклінічні заклади всіх типів і найменувань (поліклініки, амбулаторії, диспансери всіх профілів, установи швидкої медичної допомоги і переливання крові, медсанчастини, оздоровчі пункти, медичні кабінети і пункти, фельдшерські та фельдшерсько-акушерські пункти, станції санітарної авіації, рентгенівські станції і пункти, медичні лабораторії та інші). До переліку посад, робота на яких давала право на пенсію за вислугу років, відносились лікарі, зубні лікарі, техніки, фельдшери, помічники лікаря, акушерки, масажисти, лаборанти і медичні сестри - всі незалежно від найменування посади, дезінфекційні інструктори.
Відповідно до Переліку установ, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого наказом Міністерства соціального забезпечення УPCP від 31.12.1959 року №135 та підпункту «а» пункту 1 Положення про порядок зарахування стажу для призначення пенсій за вислугу років працівникам освіти та охорони здоров`я, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 року №1397 вчителям, лікарям і іншим працівникам освіти та охорони здоров`я до стажу роботи за спеціальністю, зараховується робота у лікарняних установах всіх типів та найменувань незалежно від відомчої приналежності установи і організації та найменування посади.
Отже, право на пенсію за вислугу років відповідно до Переліку №909 мають особи, які працювали на посадах, що відносяться до середнього медичного персоналу, незалежно від найменування займаної посади.
До середнього медичного персоналу відносяться особи, які отримали спеціальну освіту та відповідну кваліфікацію в середніх медичних навчальних закладах і допущені в установленому порядку до медичної діяльності. Тобто, середній медичний персонал в залежності від рівня та профілю освіти надає долікарську медичну допомогу, здійснює догляд за хворими, виконує під керівництвом лікаря профілактичну, діагностичну, лікувально-реабілітаційну, санітарно-противоепідемічну і організаторську роботу. Водночас, законодавством не визначено вичерпного переліку посад середнього медичного персоналу.
Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що посада «завідувача фельдшерсько-акушерським пунктом (ФАП)» відноситься до середнього медичного персоналу. Тому, робота на вказаній посаді повинна зараховуватись до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.
Статтею 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 №2801-XII (Закон №2801-XII) визначено, що заклад охорони здоров`я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації.
Відповідно до ст. 16 Закону №2801-XII залежно від форми власності заклади охорони здоров`я утворюються та функціонують як державні, комунальні, приватні чи засновані на змішаній формі власності. Державні та комунальні заклади охорони здоров`я не підлягають приватизації.
За організаційно-правовою формою заклади охорони здоров`я комунальної власності можуть утворюватися та функціонувати як комунальні некомерційні підприємства або комунальні установи. Заклади охорони здоров`я комунальної власності можуть утворюватися та функціонувати шляхом здійснення співробітництва територіальних громад у формах, передбачених законом, у тому числі як спільне комунальне підприємство.
Згідно із довідкою КНП "Сторожинецька багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" №1634 від 30.04.2024 ОСОБА_1 була прийнята на роботу на посаду медсестри пологового відділення з 23.07.1984 Сторожинецької ЦЛР згідно наказу №137 від 20.07.1984 .
З 04.12.1987 ОСОБА_1 переведена зав.ФАП с.Давидени-Зруб згідно наказу №203 від 04.12.1987. З 02.01.2013 була звільнена із займаної посади у зв`язку з переведенням на роботу в районний Сторожинецький центр ПМСД згідно наказу №256зв від 31.12.2012.
Відповідно до наказу Сторожинецького центру ПМСД №309пр від 02.01.2013 ОСОБА_1 зараховано на роботу по переводу з Сторожинецької ЦЛР в Сторожинецький Центр ПМСД на посаду зав.ФАП с.Зруб-Давидівка Давидівської АЗПСМ з 02.01.2013.
Відповідно до п.1 розділу 1 "Положення про фельдшерсько-акушерський/фельдшерський пункт", затвердженого наказом МОЗ від 29.07.2016 №801 фельдшерсько-акушерський/фельдшерський пункт (ФАП/ФП) є відокремленим структурним підрозділом амбулаторії центру первинної медичної (медико-санітарної) допомоги, що забезпечує надання долікарської медичної допомоги населенню. Відповідно до п. 1 розділу IV вказаного положення ФАП/ФП очолює завідувач, який призначається на посаду та звільняється з посади головним лікарем ЦПМСД відповідно до чинного законодавства.
Згідно із Рішенням ХХV сесії районної ради VII скликання від 21 грудня 2018 року №123-25/2018 «Про створення комунального некомерційного підприємства «Сторожинецька центральна районна лікарня» Сторожинецької районної ради Чернівецької області та затвердження Статуту» було реорганізовано в комунальне некомерційне підприємство «Сторожинецька центральна районна лікарня» шляхом перетворення згідно наказу Сторожинецької центральної районної лікарні від 02.01.2019 №172.
Відповідно до Рішення XLVI1I позачергової сесії VII скликання №293-48/2020 Сторожинецької міської ради Сторожинецького району Чернівецької області від 12 листопада 2020 року «Про зміну засновника, назви та затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства «Сторожинецька багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області було змінено назву закладу на комунальне некомерційне підприємство «Сторожинецька багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області згідно наказу комунального некомерційного підприємства «Сторожинецька багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області від 24.11.2020 №275.
Таким чином, Комунальне некомерційне підприємство «Сторожинецька багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» відноситься до закладів охорони здоров`я, в яких робота на посаді завідувача ФАП, надає право на отримання грошової допомоги при призначенні пенсії за віком, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону №1058-VI.
З урахуванням наведеного у сукупності колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що періоди роботи позивача з 04.12.1987 по 02.01.2013 та з 02.01.2013 по 30.07.2021 на посаді завідувача ФАП необхідно зарахувати до її спеціального страхового стажу роботи. З метою ефективного захисту прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню), відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону №1058-VI, зарахувавши до її спеціального страхового стажу, який дає право на пенсію за вислугу років період роботи на посаді завідувача ФАП с.Давидени-Зруб Сторожинецької ЦЛР з 04.12.1987 року по 02.01.2013 року та період роботи на посаді завідувача ФАП с.Давидени-Зруб Давидівської АЗПСМ Сторожинецького районного центру первинної медико-санітарної допомоги з 02.01.2013 року по 30.07.2021 року.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сушко О.О.    Мацький Є.М.