ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/10329/26
провадження № 2/753/11189/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2026 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 116771927 від 19.03.2021 у розмірі 40 308,00 грн, а також судових витрат.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.03.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 116771927 в електронній формі. Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договором та перерахував відповідачу кредитні кошти на банківську картку. Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Позивач зазначає, що право вимоги за кредитним договором № 116771927 від 19.03.2021 перейшло до нього на підставі договорів факторингу та відповідних реєстрів прав вимоги, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «ЕЙС» є належним кредитором за вказаним зобов`язанням.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08.05.2026 відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Цією ж ухвалою витребувано від АТ «МР БАНК» докази щодо належності відповідачу платіжної картки та факту зарахування кредитних коштів.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, доказів погашення заборгованості або заперечень щодо розміру заявлених вимог суду не надав.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив такі обставини.
19.03.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 116771927.
Факт укладення договору підтверджується копією кредитного договору № 116771927 від 19.03.2021, заявкою, алгоритмом дій відповідача, довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі, правилами надання грошових коштів у кредит, а також іншими документами, долученими позивачем до позовної заяви.
З наданого кредитного договору вбачається, що кредитні правовідносини виникли в електронній формі, шляхом вчинення відповідачем дій в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків і оформленою в електронній формі.
За змістом ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти та її прийняття другою стороною. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями або шляхом вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції, прирівнюється за правовими наслідками до договору, укладеного в письмовій формі.
З огляду на надані позивачем докази, суд доходить висновку, що кредитний договір № 116771927 від 19.03.2021 був укладений належним чином, а відповідач набув обов`язку повернути отримані кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними.
Факт перерахування кредитних коштів відповідачу підтверджується платіжним дорученням про перерахування коштів, розрахунком заборгованості первісного кредитора, випискою з особового рахунку по кредитному договору, а також довідкою та поясненнями щодо перерахунку коштів.
Крім того, на виконання ухвали суду від 08.05.2026 АТ «МР БАНК» надало відповідь, з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , була випущена платіжна картка НОМЕР_2 .
АТ «МР БАНК» повідомило, що на зазначену платіжну картку ОСОБА_1 було зараховано 7 000,00 грн за період з 19.03.2021 по 24.03.2021, а також 5 000,00 грн за період з 23.03.2021 по 28.03.2021. Також банк підтвердив, що номер телефону НОМЕР_3 зазначений в анкетних даних ОСОБА_1 .
З урахуванням відповіді АТ «МР БАНК», суд вважає доведеним факт отримання відповідачем кредитних коштів за кредитним договором № 116771927 від 19.03.2021 у загальному розмірі 12 000,00 грн.
Право вимоги за кредитним договором № 116771927 перейшло до позивача на підставі договорів факторингу та реєстрів прав вимоги.
Так, перехід права вимоги від первісного кредитора підтверджується договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 з додатковими угодами, витягом з Реєстру прав вимоги до договору факторингу, у якому зазначено боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , кредитний договір № 116771927 від 19.03.2021, суму основного боргу 12 000,00 грн, проценти 12 576,00 грн та загальну суму 24 576,00 грн.
Подальший перехід права вимоги підтверджується договором факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 з додатковими угодами, витягом з Реєстру прав вимоги до договору факторингу № 2, у якому щодо відповідача зазначено РНОКПП НОМЕР_1 , кредитний договір № 116771927 від 19.03.2021 та загальну суму заборгованості 40 308,00 грн.
Також позивачем надано договір факторингу № 11/07/25 від 11.07.2025, витяг з Реєстру боржників до договору факторингу № 3, акт прийому-передачі Реєстру боржників та платіжну інструкцію щодо сплати фінансування за Реєстром боржників, що підтверджує перехід права вимоги до ТОВ «ФК «ЕЙС».
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Таким чином, суд вважає доведеним, що ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 116771927 від 19.03.2021 та є належним позивачем у справі.
Згідно з розрахунком заборгованості первісного кредитора, відповідачу було надано кредитні кошти у сумі 12 000,00 грн, а саме: 19.03.2021 - 7 000,00 грн, 23.03.2021 - 5 000,00 грн. Відповідачем здійснювалися часткові платежі на загальну суму 200,00 грн.
З розрахунку заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» вбачається, що станом на 31.08.2023 заборгованість за кредитним договором № 116771927 становить 40 308,00 грн, з яких: 12 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 28 308,00 грн - заборгованість за процентами.
Вказаний розрахунок узгоджується з витягом з Реєстру прав вимоги до договору факторингу № 2, у якому щодо кредитного договору № 116771927 зазначено суму основного боргу 12 000,00 грн, проценти 28 308,00 грн та загальну суму 40 308,00 грн.
Відповідач доказів належного виконання зобов`язання, погашення кредиту або сплати процентів суду не надав. Розрахунок заборгованості не спростував, власного контррозрахунку не подав.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію, зокрема сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Оскільки позивачем доведено факт укладення кредитного договору, факт отримання відповідачем кредитних коштів, факт переходу права вимоги до позивача та розмір заборгованості, а відповідач не надав доказів на спростування позову, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення 40 308,00 грн підлягають задоволенню.
Щодо судових витрат суд зазначає таке.
Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією про сплату судового збору.
Крім того, позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. На підтвердження таких витрат надано договір про надання правничої допомоги, додаткову угоду до договору, акт прийому-передачі наданих послуг, свідоцтво адвоката та довіреність адвоката.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн., що відповідатимуть принципу розумності та пропорційності.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 178, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, ст.ст. 509, 512, 514, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», код ЄДРПОУ 42986956, заборгованість за кредитним договором № 116771927 від 19.03.2021 у розмірі 40 308,00 грн. (чорок тисяч триста вісім гривень 00 копійок), судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 01.06.2026

Суддя: Л.В. Комаревцева